— P — 
se více zpět, padnouce v oběť buď smrtícímu podnebí, buď surovostí obyvatelstva! Muselo 
se: dosud počítati za šťastnou výminku, když ten neb onen'smělý cestovatel šťastně vý- 
vázl z nebezpečí a mohl přinésti mnohdy dosti skrovné zprávy do otčiny. Smrt byla 
pravidlem, a mnohdy zaniknul vyslanec vzdělanosti, aniž by byla Zpráva přišla: 0 spů“ 
sobu a místě zahynutí jeho. Ale nebyl nešťastný osud tak- mnohých cestovatelů afři 
ckých s -to aby odstrašil od dalších podnikání. Láska ku vědě a pravdě, snaha prospěti 
člověčenstvů, raziti cestu vzdělanosti'a blahobytu; mocný vnitřní pud člověka, proniknouti 
všecky“ tajnosti zeměkoule, všecky tajnosti přírody, byly silnější mež láska k životu. 
Padl-li bojovník jeden, vstoupil jiný do šlépějí jeho, řady jejich se množily, svět věnoval 
jim vřelé účastenství, a tak konečně poštěstilo se usilovným snahám, čistými zájmy pod“ 
něcovaným, vykonati'v běhu půl století více, nežli se dříve stalo za celá tisíciletí. Zároveň 
tím ale také více získáno pro obchod 'a průmysl-světový, pro skutečné bohactví' národů. 
Bude' záhodno; zmíniti se krátce o všech značnějších výpravách do Afriky, které 
se děly v době nové; a nejhlavnějších problemech zeměpisu afrického, kteréž an: - 
ještě zůstávají přede vším cílem vědeckých cest. 
Když zácházela sláva Portugalců a Španělů, zdvihaly se ma zřícéninách moci jejich 
osady Hollanďanů, Angličanů a Francouzů. Ústí Senegalu a Gambie, domnělé výtoky 
Nigru, dostaly se do rukou francouzských a anglických, a řeky tyto zdály se otvírati 
cestu do říší Dženne a Tombuktu, bohatých na zláto, o kterých Neprové ochotně báječné 
věci vypravovali.. Bylo podniknuto několik výprav, ano v Anglii utvořila se zvláštní 
společnost pro vyskoumání běhu Gambie; ale všecky pokusy, které se děly běhém 
17. a 18. století, vniknouti tímto směrem do vnitra afrického, nevedly k žádoucímu cíli. 
Dílem byly překážky nepřekonatelné; dílem také nevedlo se to s rázností dosti velikou, 
an vždy ještě země jiné, snadnější zisk přislibující, zaměstnávaly námořské národy Evropy. 
Koncem 18. sloletí ztratilo Anglicko Ameriku, kdežto zatím jeho panství východoindické 
se rychle zmáhalo. Tu obrátila Afrika na cestě do Indie ležící na se větší pozornost 
Angličanů. © Povstala v Londýně společnost pro podporování výzpytů afrikánských "), 
sestávajíc původně z 98 mužů vysokého postavení společenského pod předsednictvím o 
přírodovědu velezasloužilého Banksa, a tím nastala nová doba pro zeměpis Afriky. Spo- 
lečnost zavazovala se sice jenom nésti úlraty cesty, avšak nabízeli se hned vzdělání a 
zkušení! mužové k nebezpečným výpravám; puzení láskou k vědě a šlechetnou ctižádostí.“ 
Od té doby nabyly cesty afrikánské vědeckého rázu, zprávy a cestopisy byly skutečným 
obohacením zeměpisu a příbuzných věd; a tvoří tak úplný kontrast k cestopisům dřívějších 
časů. Po bouřlivých letech republiky a císařství Francouzského zúčastnili se i Francou- 
zové značně 've' výpravách afrikánských, závodíce s Angličany, avšak největší výsledky 
máme co děkovati těmto. Mimo zájmy vědy a lidskosti byly to i obchodní ohledy; které 
k činnosti vybízely; neboť třeba okamžitých výhod nebylo právě pro přislibovala' jich 
tím více budoucnost. 
Společnost afrikánská sbírala nejdříve vše, co až do té doby o vnitru africkém 
známo bylo, a vydala tiskem r. 1790—1792. První cestovatelé společností podporování 
Američan John Ledyard, který byl už Cooka doprovázel a mnohé cesty v Evropě 
L) Spojila se r. 1830 s král. společnosti zeměpisnou, kteráž r. 1856 měla 850 oudů 
á 20.000 zl. ročního vydání. 
