== 
Českém nechtěl se v něj více uvázati; pročež byla komora královská nucena, na místo 
nejvyššího mincmistra prozatím zříditi dva kommissary horní, totiž Pavla Korku z Such- 
dole a Lazara Erkra z Schreckenfelsu, kteří všeliké věči (horní a hutní běkém r. "4588 
spravovali, ježto teprv ku konci roku toho stařičký p. Karel z Bibršteina, jenž již před 
tím od r. 1566 až do r. 1572 úřad nejvyššího mincmistra spravoval, k tomu pohnotti 
se dal, že se podruhé ještě v úřad ten uvázal. jmlsd 
I novému tomuto nejv. mincmistrovi byl L. Erker při spravování věcí horních, 
hutních a mincovních radén a pomocen, a vysílán taktéž s ním k ohledání hor českých, 
a prohlížel s ním a s Tobiášem Schaffem r. 1590 zvláště severní hory české, Jachi- 
movské a Slavkovské. I později ještě, když p. Karel z Bibršteina podruhé úřadu svého 
se vzdal, vyslán byl Erker od komory král. r. 1591 a 1592 znovu zase na hory Jachi- 
movské za příčinou vzešlých důtklivých stížností na tamní nehospodářství, a podal o tom 
několik zpráv obšírných; na to prohlížel r. 1592, k nařízení samého císaře Rudolfa I, 
Budějovické a všeliké jiné hory v jižních Čechách ležící, a učinil též o nich širší“ zprávu 
komoře královské. Summa všech těchto v sevérních i jižních horách českých od Erkra 
učiněných zpráv záleží pak v tom, „že potřebí jest, aby na horách těch panovala dobrá 
kázeň mezi horníky i dělníky, aby tu byla pomoc peněžitá, k níž však nestačí měšéc 
toho neb onoho nákladníka soukromého, nýbrž potřebí jest pomoci celé zemi nebo vyš- 
ších stavů, a konečně že se vyhledává, aby tu bylo spůsobilých a poctivých úředníků, ješto 
sebe větší pomoci kverkům činěné zůstanou bez účinku, není-li při tom náležité dohlídky.“ 
Téhož r. 1592 vyslán byl Erker také na zlaté hory Jilovské, o nichž podal zprávů 
tak zajímavou a důkladnou, že z ní tuto některé kusy klademe, jako na svědomí tomu, 
jak vysoce hoden byl důvěry v něho tehdáž u věcech horních a hutních kladené, jak 
dobře vyrozuměl, v čem by záleželo a jak by nejsnadněji nalézti se mohlo hledané vůbec 
času toho arcanum, a jak vysoce stál nad vrstevníky svými, hledíc k horní ekonomii * 
a politice mincovní. Pravíť o horách Jílovských mimo jiné takto: „Zlaté hory Jílovské 
zasluhují, aby přede všemi jinými byly vyzdviženy a vzdělány, ješto byly opuštěny v bě“ 
zích válečných, nebyvše vybrány. Třeba že nyní potrava a jiné potřeby horní jsou 
dražší, má naproti tomu i zláto nyní větší ceny do sebe. Bude-li potřebí odváděti vody, 
jsou k tomu teď lepší nástroje nežli druhdy bývaly, a najdou se bohdá ještě lepší a 
vydatnější; k dělání hor vyhledává se náležitých pomocí peněžitých a lidí spůsobilých, 
jakož i k tomu potřebí sil společných; pročež by měli J. Milost Cís., stavové a bohatá 
šlechta domácí u věci té začátek učiniti, ješto nelze očekávati, aby cizí nákladiíci dů- 
věry měli v dělání hor, v něž domácí že by důvěřovali, ještě neokázali; jestliže by to 
učinili, pak by možné bylo, prostředkem osob vyslaných v bohatých městech obchodních 
získati účastníky a nakladatele...... Hory Jílovské jsou nejdražší a nejkrásnější klenot 
zemský, kdyby sé jenom u vzdělávání jich náležitě předse šlo; béz velikého nákladu nelze 
však při horách zlatých i stříbrných ničehož začíti aniž dosíci...... i 
Roku na to příštího 1593 vyslán byl L. Erker opět na'hory Jačhimovské 'a podal 
zprávu o nich, jakož i mu uloženo, aby také náležitě ohledal Hory Kutné ; avšak ochu- 
ravěv nebezpečně, jednak za příčinou již vysokého stáří svého, jednak v následku vy- 
stálých trampot a prací „obtížných , kteréž mu výše 40 let v službě císařské podnikati 
bylo, nemohl kommissí tu ke konci: a místu přivésti. Pročéž vyslán Hanuš Steinberg, 
úředník horní z Tyrolska, za tou příčinou, jakožto muž docela cizi a tudíž iiestranný, 
