py = 
schválně do Čech povolaný, na Hořý' Kůtňé! kterýž? olledav hory ty učinil o tom dne 
6. prosince r. 1593 zprávu ke komoře královské, v níž vylíčil nepoctivé a nerozumné 
hospodářství, kteréž při minei i horách tamních byl shledal; v té míře a tak důtklivě, 
jak to Ls Brker již několikráte o jtěchto'i o' jiných horách českých byl ukázalec A však 
i'tato Zpráva zůstala hlasem volajícího na poušti! 
Mezitím zemřel roku 1593 Lazar Brker; zůstaviv po sobě syna: „Hanůše jejž byl 
s mánželkou svou Susanou zplodil, kterýž potom od r, 1604 byl kontrolořemočili vardow 
při minci Pražské. Po smrti L. Erkera: neobsadila“ komora královská úřad minemistrovský 
v Praze, mýbrž; hledíc k velikým zásluhám Erkerovým, zůstavila spravování "úřadu toho 
vilově, jeho; jmenované paní Susaně Erkerové, která úřad ten od r. 1594 až do r.4600 
zastávala *), podepisujíc se ve všelikých účtech a potřebách mincovních co +správcová! 
úřadu mincovního“ (Miůnzmeisteramtsverwaltérin),  majíc sobě přidaného čo: kóntrolora a 
vardu Madnooshnátýk Tobiáše Enderle z Burkstádtlu. 
dor 
"/Zvtoho, co jsme až dosavádé o L. Erkerovi pověděli, vyrozuměti jest; žebyl muž, 
E hledíc k: vědomostem báňským a hůtním ;“ předkem ale k mětallurgickým; © časw 
toho sotva měl v celé říši Německé někoho sobě: rovného, "který (spisem ssvým 0: zkou- 
šení 'a' rozlučování kovů v dějinách mělallurgié a dokimasie epochu učinib; ktěrý v -celém 
svém "soukromém životě nejen správností,  rázností a vozšafností chvalně vynikal; ale i 
nelíčenou“nábožností a' účinnou láskoú k bližnímu na slovo: brán byl *); kterýž, jake 
byl již kompetentní u věci té hr. K: z Šternberka prohlásil, vším právem“ pokládán: býti: 
může mezi mejdůstojnější ; mejvzdělanější: a nejzkušenější perk= a. minchiistry: české; 
pročež: snad. jediný mezi všemi“ horníky a- hutníky století -svého ktomu: byl: spůsobilý;- 
aby zlaté, stříbrné a jiné hory české, alespoň namnoze,“k' jich předešlé slávě: povznesl; 
kdyby se byl dal průchod, tomu; co''v zprávách svých k vyzdvižení' těchto drůhdy nej- 
vzácnějších klenotů země České nesčíslněkráte navrhoval, a kdyby tehdá; na místě ráž= 
ného jednání a skutečného podnikání, nebyla hledána“ spása a pomoc horám čéským 
jenom ve vysílání a nařizování nových“ kommissí, jichž sebe zo rikog a ta 
aprávý a návrhy vždy pak toliko ad'acta bývaly jasů 8). 
8) Schallers Topografie d. H. Prag III. 393. 
2) Památka zbožné mysli L. Erkera zachovala se mimo jiné“ též v kancionálu českém, 
-10 w kanceláři města Příbrami uloženém. Velikou část nákladů na zpěvní knihu tuto, 
"Janem Kantorem starším r. 1581-—1583 'sepsanou a pěknými miniaturami ozdobenou, 
(ozapravil totiž L. Erker z měšce svého, pročež vymalován jest také výše vypsaný erb 
otemwjeho v knize té s'nadpisem: „Spes mea Christus 1583;“ pod erbem čtoú se slova: 
"0% Lazarus Erker z Ssrekenfelsu Geho Milosti Czysarzské naywyššij Perkmaystr Kralow-— 
„U rstwij Czeského,“ a heslo jeho: „Non venit ignavo gloria pulehra Vire.“ ©" 
01%) Ovšem nelze tuto tajiti, že příčiny takového jalového a nemístnéhó“jednáni neležely 
ver vždy na úřednících komory české, nýbrž zakládaly se v tehdejších okolnostech“ vněj- 
wších. © Císař Rudolf II,, jsa veliký milovník věcí a vědomostí přírodních, býl' by, mile- 
"roWrrád dával peněžitých pomocí k zvelebení hor českých, avšak pokladnice jeho bývaly 
„1 obyčejně prazdné ; neboť ucházení se; domu Rakouského tehdáž o Korunu Polskou, 
tažení na Turka, nepřítele všeho křesťanstva, vysílání oratorů a: poslů k'cizím mocná- 
„varům a tomu: podobné; příběhy vyhledávaly, velikých sum a, nákladů; mimoto vydá- 
„* «/váno mnoho peněz na kupování drabých kamenů, neobyčejnýchorud a.nerostů, «řemeslně 
