— 185 — 
Mezi Lobčí a Nelahozevsí spatřuje se v uhelném pískovci výchoz' uhelné flece, kterýž již 
před 20 lety k založení uhelného dolu příčinu zavda). Flec má však mocnost jen 18 palců 
a dolování nebylo nikdy vydatné, nýbrž více jen v naději lepšího prospěchu déle udržováno. 
Od r. 1842 byl uhelný útvar nákladem aeraru skoumán a ©. k. kommisse zarazila 
u Lobče první vrtání, které bylo počato v prosinci 1842 a v srpnu 1844 ukončeno. 
Hloubka vyvrtaná obnášela 1051 sáhů, načež břidlice silurská dostižena byla,  Vyjmouo 
lupky s malými stopami uhlí, nebyla nižádná uhlonosná vrstva proražena. 
Druhé aerarní vrtání též u Lobče, započaté o měsíc později nežli první a dokon- 
čéné v červnu 1844, dosáhlo po 75 sáhách křemitou břidlici, tedy silurský útvar ; v hloubce 
45 sáhů objevila se 21 stopy mocná flec mourového uhlí. 
Vedle Míkovic vrtali soukromní podnikatelé a dosáhli prý v 65 sáhách stopy uhlí; 
pro všelijaké obtíže bylo však vrtání zastaveno, aniž by silurský útvar byl dostižen býval. 
Nejbližší uhelny od Kralup jsou ve Votvovicích, o nichž tamější šichtmistr p. Čuvba 
a přísežní p. Havel panu Lipoldovi zprávy podali. 
Dle Zakolanského potoka od Míkovic vzhůru až k Zakolanům viděti jest bezprostřední 
uložéní kamenoubelného na silurském útvaru, kterýž dílem z břidlic, dílem z křemitého 
kamení (buližníku) záleží. Tyto břidlice panují též všude na pravé straně potoka. 
Uhelné vrstvy, ležící na těchto břidlicích na levé straně potoka, zapadají k severo— 
západu a zavdaly zde podnět k několika dolům, jelikož uhlí až na den vychází. 
"0 prvním počátku Votvovských uhelen nemáme sice žádných bezpečných zpráv, avšak 
byly již v polovici předešlého století otevřeny, poněvadž v druhé polovici jeho zdejší uhlí 
k pálení cihel a vápna a ponenáhlu i v domácnostech npotřebeno bylo. Tímtéž uhlím 
zásobuje se již od 60 let tamější sklárna, v níž se sprostší druhy Jábvic vyrábějí. Dle 
pověsti jsou Votvovské uhelny starší nežli samy Buštěhradské. 
Nyní jsou uhelny Votevvské majetkem Jeho c. k. Veličenství čísaře Ferdinanda I. a 
několika soukromých podnikatelů. 
Uhelny císařské, kteréž jsou pod správou zmíněných pánů, zaujímají prostranství 
723.000 [(") sáhů; soukromníci mají asi jem 200.000 [] sáhů v držení. Uhelny těchto 
posledních jsou větším dílem již přebrané, a práce v nich vykonává se jenom na zbytcích, 
po předešlém dolování pozůstalých. V menších uhelnách byla totiž dříve jen zpodní flec 
dobývána; slabší flece ve stropě byly však zanedbány a sbořily se ponenáhlu tímto nepra= 
videlným dolováním. Následkem toho se část uhelné flece zapálila a oheň vzniklý trvá 
až posud. Na místech, kam oheň nedosahuje, dobývá se teď uhlí ze starých dolů spů- 
sobem ovšem často nebezpečným. 
"V císařských ubelnách rozeznávají se dvě uhelná od sebe oddělená pole, jedno vý- 
chodní a jedno západní. Vedlé východního pole bývalo prý ještě jedno, kteréž však již 
docela jest vybráno. 
Ve východním poli jest otevřena šachta čtrnácti pomocníků, soukromníku náležející, 
blízko u výchozu uhelného, kteráž dosáhla v 16 sáhách flec 2 stopy moonou. Doly u 
výchozu (též soukromníků) jsou z velké části zapáleny. Císařské uhelné pole bylo otevřeno 
šachtou Sv. Františka de Paula, v níž ve hloubce 91 sáhu dostižena byla flec 13 sáhu 
moená, v 113 sáhách došlo vrtání na křemité břidlice. K dalšímu odkrytí tohoto východ- 
ního pole byla zaražena šachta S. Josefa a S. Lucie, a vedle šachty S. Františka de Paula 
bylo od svrchu vrtáno, V obou šachtách bylo dostiženo kamení silurské ve blouboe 24 sáhů 
