— 11 — 
-Stanoviště ; spisovatele pozhá se nejlépe ze slov jeho; pravíť v předmluvě : i 
„Jsajroku 4891 vyzván k vypracování chemického názvosloví při kommissí názvoslovné, 
podrobil: jsem se práci: té se všemožnou. svědomitostí a vykonal ji dle upřímného přesvěd- 
čení svého. „Byv, téměř současně povolůn za učitele chemie na českou oreálku v Praze, 
mohl: jsem zkusiti praktičnost svóho názvosloví „a přesvědčiv se; že'ono nejen důsledně 
v ústné mluvě, provedeno býti, můž, aleci výhody, jež jsem“ od: něho očekával, skutečně 
poskytuje umínil jsem sobě sepsati rukovodstvo, jež by, řídíe se nejlepšími vzory“ cizími, 
hodilo se i do školy i k novějšímu stavu vědy, Řídě se hlavně dle výtečných | „Prómiers 
„úlémens de chimie“ slavného Regnaulla nabral jsem za- tři: Jéta i dosti materiálu -ve psa- 
ných svazcích svých i dosti zkušenosli: o formě a methoděs ale práce školní -a vlastní vě= 
deoké: byly příčinou , „že jsem teprvé r. 1855 první oddíl (chemii minerálnou) v rukopise 
dokončil. Teprv r. 1858 slavný sbor Malice České ochotně a hned přistoupil k vydání 
rukopisu, jemu předloženého; ale přebývaje toho času v cizině. nemohl jsem než velmi 
„dloubavě v korrekturách tisku pokračovali, a musil ledy uplynouti pátý rok od sepsání, 
druhý od začetí tisku, nežli se kniha světla dočkala. 
„Avšak nejen co do věcných ohledův, laké a obzvláště co do názvosloví jest mi zde 
„promluviti o práci mé, prolo že -mi posud nebylo dáno, abych náhledy své o názvosloví 
přírodnickém v jazyku našem samostatně vyložil. Neníť sic ani zde tomu mísla přec: ale 
tolik: říci chci, Kolik potřeba; aby různá: stanoviska tím se objasnila. Neocenitelný J. S. Presl 
pode první, jenž ve své „Lučbě“ (1828 a 1835) české chemické názvosloví podal, které 
Vypracováno jsouc pomocí našeho patriarchy Jungmanna spočívalo na základech. zdravých 
a trvalých, ač se klonilo k onomu výhradnému purismu, jehož v novějších jazycích evrop- 
ských nikterak nelze provésti, nejmíň ale na ohromném poli věd přírodních „ přeplněném 
již tolika; stalisíci vědeckých názvů, Jmenovitě za to díka budiž oněm mužům, že za zá- 
"klad svéspráce zvolili důsledné názvosloví latinské, nikoli strakaté a nelahodné německé, 
také za to, že utvořili názvosloví pokud, možná české; neboť přišli po nich mužové jinak 
Velezasloužilí o. čilejší duševní živol národa, jenž onoho zdravého: základu (nýbrž všeho 
takřka základu) pouštějíce obraceli jazyk náš spůsobem, jehož nejen jemné a spletené 
p ge slovánčiny ale vůbec žáden jazyk nesnáší, ať již o tom pomlčím, že každý z nich 
jiné názvosloví si tyořil, nýbrž jeden a tenže,vícero různých po sobě nadělal.. Tito různí 
„pokusové nenašli ohlasu v zdrávé mysli národu; a což tu divu? Nevědloť se geniálnému 
„Němci Okenovi' jináče. (Přistoupiv sám ké studiím názvoslovným v oboru, jenž mi již 
jdeset let povoláním jest, brzy jsem se rozhodl: zůstal jsem na cestě Preslenv ražené, po- 
Joživ sobě za cíly „abych jeho zásady možná=li ještě důsledněji provedl, abych všemožně 
svymýtil! co by se příčilo ústrojí jazyka, i jmenovitě, abych bránil purismu přílišnému, jehož 
řovedení rostoucí rozsáhlost věd den ode dne nemožnějším činí, a jehož důsledné zavedení 
(do všech jazykův evropských by vědy učinilo dělidlem „nikoli spojidlem člověčenstva: chtěl 
-jsem 'se,' jedním slovem řečeno, přiblížiti ku věděckémůu (řecko-latinskému) názvosloví vše- 
„Syropskémiti, pokud tomů génius slóvančiny dovoloval. V jediném punktu zašel jsem dále, 
"Jednal jsem důsledněji nežli všecka (posavádní názvosloví cizojazyčná , ožívnje koncovek 
k 'reslem určených, aby se jimi konstilucí č, molekulárný, typus, sloučeniny vyjadřoval. Že 
„Čechové jsou národ filologický , (tulsovšem báti se musím ,“ že kritika více názvosloví než 
obsahu a věci chápali se bude. Nicméně však nelituji toho, co jsem učinil, a mám cestu, 
-na klerou jsem před 9 léty uhodil, , posud ne sice za samospasitelnou ale za dobrou a 
