— 196 — 
nachází-li se měsíc v přízemí, jinak ale se jí pouze dotýká anebo ji v jisté vzdálenosti 
míjí. Táhneme-li tečné body Ba a Ab na prolivných stranách měsíce a slunce, obdržíme 
hranice polovičního slínu am n'b, který také jest kužel, jehož konec o padá mezi 
slunce a měsíc. 
Každý pozorovatel, nalézající se v plném stínu měsíce, spalřuje slunce zcela za= 
kryté měsícem. Pozorovatel v » vidí © týš čas dotýkání se obou hvězd na východním, 
pozorovatel v a“ na západním kraji; diváci, nalézající se v polostínu na západě: od 
plného stínu (k 2), vidí východní, diváci na východní jeho straně (k n“) vidí západní 
část slunce zakrytou, a to tím více, čím blíže se nacházejí plného stínu. Pozorovatelé 
mimo oblouk »n“, t.j. mimo poloviční slín, nevidí © dom okamžené žádného zatmění. 
Stín plný, jakož i mnohem větší jej obklopující poloviční; rozšiřuje se po zemi 
v prostoru kruhovitém. 'Tylo stínové kruhy táhnou se v čas zatmění přes zem, a křivá 
cesta, již každý bod jeho na povrchu zemském opisuje, jest na začálku léla a zimy 
(v čas slunovratu) s rovníkem téměř rovnoběžná, na začátku jara jde od jihozápadu 
k severovýchodu, na začátku podzimku od severozápadu k jihovýchodu. Připadá-li za= 
tmění na některý den mezi tím, leží také cesta stínu uprostřed mezi dotčenými směry. 
Tím vysvělluje se na př. cesta stínu dne 18. července 1860, který se táhl šikmým 
směrem východo-jiho-východním ze Španěl k Algiru. (Co jsme prvé pověděli o pozo= 
rovatelích uvnitř plného a polovičního stínu stojících, platí o všech, kteří se nalézají na 
cestě stínu, tak že se na povrchu zemském Uvoří tři pásma, z nichž prostřední obsahuje 
ta místa, ježto vidí úplné zatmění slunce, dvě ostatní po obou slranách zase místa ona, 
kde se spatřuje částeční jeho zatmění. 
Když nový měsíc M tak daleko od země jest vzdálen, že konec plného stínu jeho 
právě jen se dotýká povrchu země, přechází vnitřní kruh plného stínu v bod, a ti diváci 
kteří se nalézají na cestě toho bodu, vidí sice ještě úplné zatmění slunce., ale bez trvání, 
t. j. úplné zatmění slunce trvá pouze okamžik. Je-li konečně měsíc M ještě dále: od 
země vzdálen, tedy se již konec plného stínu nedotýká země — a zatmění není nikde 
úplné. Diváci, nalézající se na cestě prodloužené čáry stínové, vidí pak kruhovité za- 
tmění; všickni ostatní, nalézající se uvnitř polovičního stínu, toliko částečné. 
V čas zatmění ale země netoliko se otáčí kolem své osy od západu k východu, 
ona též pokračuje v tomto směru na cestě své kolem slunce; poněvadž ale tento po- 
slední pohyb jest zdlouhavější nežli běh měsíce kolem slunce v témž směru od západu 
na východ, můžeme si představiti zemi co stojící a toliko měsíc s přebytkem rychlosti 
jeho co běžící. Buďtež rozličná postavení měsíce na našem výkresu M, M a M“, Dříve 
nežli plný stín dosáhne naší země, dotkne se východní kraj polovičního slínu měsíce 
M' země na straně západní vč. Obyvatelé krajiny % tedy vidí nejdříve ze všech slunce 
zatměné. Tento začátek zatmění na zemi vůbec děje se na západním kraji slunce, -a to; 
jak výkres ukazuje, v tom okamžení, kde obyvatelům krajiny % slunce vychází. — Když 
plný stín opustil zem, dotýká se naposledy západní kraj polovičního stínu měsíce v M“ 
stojícího země na straně východní v 7, a obyvatelé té krajiny spatří slunce naposledy na 
svém východním kraji zalměné , a to v okamžení jeho zacházení. Tím se také ea 
tluje, proč západní země. spatřují zatmění slunce dříve nežli východní. jal, 
» Pokusivše seo vyložení původu slunečních zatmění, povíme také něco o úejiošík se 
vracení a jich předvypočtení. Pamalujme se, že ku povstání slunečního zatmění, musí 
