— 208 — 
Wallenbergovi 2 m. před zmizením posledního paprsku slunečního kus severozápadního 
kraje měsícového. V Desiértu hledal Seeché několik minut po začalém Zatmění kraj 
měsícový mimo sluneční kotouč, nemohl ale spatřili ničeho.“ Teprv asi za 15 m. spatřil 
jej velmi zřetelně v rozsáhlosti así 109, pak zmizel a objevoval se jenom chvílemi. 
Aguillar na témž stanovišti spatřil temný kraj měsíce mimo kotouč sluneční již 13 m. 
po začátku v rozsáhlosti 209 na jižní a něco menší na sevérní straně. Bruhns a dva 
poslední pozorovatelé tvrdí, že po úplnosti bylo vnější kraj měsíce mnohem lépe viděti 
nežli před ní. j 
b) Obrys měsíce ma kotouči slunečném. Ve Vilorii viděl H, Goldsckmidt půl 
minuty před začetím úplného zatmění východní kraj měsíce v celém objemu nepravidelně, 
obzvláště na severovýchodě byly obrysy měsíce bez, určité „podoby a určitých, hranic, 
Konce srpu slunečního, byly chvilku střídavě, zakulaceny, „obzvláště, severní, Na War- 
renových fotografiích částečného zatmění ale jeví se zubatý kraj měsíce, velmi, značně ; 
někdy objevuje se některý konec srpu otupělý horou, měsícovou „, kdežto druhý, zůstává 
zcela ostrý. V Rivabellose zmizelo slunce, metvoříc „perel „Bailyských, „V Tarrazoně 
neznamenal Le Verrier žádného otupění konců. Bruhns,rozeznal, zřetelně, dvě měsícové 
hory na jihovýchodním kraji, 22 m. pak před úplností viděl, am jižní konec najednou 
zmizel, a brzo nalo severní, ale tak, že z tohoto posledního zbýval ještě svítící bod, 
který se na červeno zbarvil a první protuberanci, činil, Po, úplnosti neviděl žádnou horu 
na západním kraji měsíce. Na fotogralii Foucaultově, nalézají se, mezi jiným dva nej- 
větší souvislé výřezy na dolejším západním, konci průměru ,0, 459 nakloněného. „V De- 
sierlu znamenal Aguillar hory na měsícovém kraji po, celém, obvodu na, slunci promí- 
tnutém, obzvláště ale u dolejšího konce objevil se vřez, podobající se mějaké rokli mezi 
vysokými horami. Výřezy na západním kraji byly mnohem, menší „nežli na, východním. 
Dle Secchiho byly konce napořád velmi čisté, hory na kraji, měsícovém szřelelnés Když 
sluneční srp již byl úzký, zlomil se přistoupením měsícové hory na blízku jižního konce 
ve dva díly, a zmizel nerozdrobiv se vperly. Týž úkaz, „viděl,oon, Wallenberg ve 
Valencii, kdež trvání úplnosti skráceno bylo jihovýchodními horami. měsíce: 0 20 s, 
Professor Feilitzsch v Castellonu, de la Plana viděl dvě měsícové hovy na jihozápadním 
a výřezy na severozápadním, kraji, 
c) Mocnost slunečního světla při kraji.  Goldschmidt a Le Verriér "nalezli 
světlo slunečního srpu velmi slabé; Warren de la Rue přirovnává poslední, Secehi 
první sluneční světlo k elektrickému. Poslední tvrdí s největší určitostí, že před úplností 
vnější kraj slunce byl slabší nežli vnitřní (na měsíci), i nalézá dle fotometrického pozo- 
rování, že světlo při kraji jest 23krát slabší nežli uprostřéd slunečního kotouče. Ve 
Valencii nalezl ron Wallenberg světlo slunečního srpu velmi nepokojné. Velmi zajímavá 
jsou udání španělského professora Barredy, který vidmo sluneční pozoroval skrze hranol 
z flintového skla. Dvacet minut po začátku zatmění ukázalo se značné seslabení světla 
(una confusion muy marcada en la luz del espectro), po 30 m. začal červený pruh 
slabnouti, a zároveň smísilo se žluto se zeleném, po 40 m. smísilo se modro s indigem. 
Mezi 32 a 50 m. zmizel pruh oranžový a fialový. V následujících 5 m, před úplností 
zmizelo indico zcela, modra pak zůstaly jenom stopy. V čas úplnosti zbyly jenom stopy 
červena a zelena. Po úplnosti objevilo se nejdříve v 5 m. modro, v 10 m. smíšené 
