c 
Největší důležitostí jest poměr těchlo dvou hmot tuberkulových mezi sebou. Po- 
vstává otázka: Zdali jest žlutá hmota tuberkulová výsledkem proměny šedivé hmoty 
tuberkulové, aneb zdali jsou původně obě rozdílné ? 
Není pochybnosti, že, šedivá hmola tuberkulovů, jak už dá učil, se pro- 
měňuje v šlulou. ď 
Ovšem že nepovstala každá příznaky žlutého tuberkule poskytující hmota ze šedivé, 
neboť tato proměna nepřisluší výhradně jenom. lubeřkuli, jelikož jiné ze zrnek a ze zr- 
natých buněk se skládající hmoty, jako raková, hnisová, tyfová a i hmota všech možných 
exsudátů, mohou se podobně proměnili. Předce však obzvláště se naskytuje v hmotě, 
klerá se nám původně co šedivý tuberkul objevuje. 
Když však tato proměna nezřídka velmi záhy se objevuje a velmi rychle před se 
jde, zdá se začasté, jakoby hmota tuberkulová hned původně jako tmavá žlutá se vyskytovala. 
Šedivý tuberkul se považoval druhdy ohledem své proměny, jmenovitě jelikož se 
to za jakési vyvinování luberkule drželo, následkem jehož. se tuberkul konečně měl 
z těla vyvrci, co syrový, v době syrovosti se nacházející. 
Nyní přikročíme k líčení vyvinulí se tuberkule, K zevrubnému zobadání toho předmětu 
se přede vším hodí plíce, blány syrovalečné, a zvlášť blána syrovatečná mozek obsahující. 
V plících se nalézají vedle rozsáhlé, dílem k porušení a zvředovalělosti plic pokročilé 
tuberkulose obyčejně infiltrace menších neb větších částí dužniny plícní s bezbarvou neb i 
našedivělo-začervenalou, jasnou, neb iněco zakalenou kloubní vlhkosti (Synovialflůssig- 
keit), podobnou lepkou tekutinou — lo jest Lennecova rosolovilá infiltrace tuberkulová. 
Z tohoto infiltrátu vyslřelují buďto na jednotlivých místech našedivělé, z počátku měkké, 
vlhké, povolně tuhnoucí a tyrdnoucí granulace, v skupiny se shlukující, aneb se vyvinuje 
obvodu infillralu souměrně odpovídající jednorodá a jednoslejná naduřenina pletiva, "která 
ponenáhlu jemnozrného složení nabývá, což se nazývá dnfiltrovaným tuberkulem, tuber- 
kulovou infiltraci plic. — Bližší ohledání ukazuje, jak se z onoho, infiltrátu na jednot- 
„ných malých místečkách blízko pohromadě, aneb jednostejně na všech bodech prvky 
tuberkulové vyvinují, při čemž v poslední případnosti infillrovaná, plelivo plícní zjaterňující 
hmota tuberkulová z počálku načervenalé vypadá, a však povolně mizíc se slává na- 
žloutle, bělavou, žlutou, 
Na blánách syrovalečných se pozoruje, jak se na vnitřní ploše měchu syrovatečného, 
na místech rozličného obvodu, někdy solva patrný nálet tvoří, z něhož se jemné, pu- 
chýřovité, měkké, vlhké, šedivé aneb sotva tmavé, rozložité, u větším počtu v zrnatou 
vrstvu splývající granulace vyvinují. — Musejí se rozeznávali od tuberkulí v pamázdře 
se vyskytujících. R 
Na syrovalečné bláně mozku se spatřuje, jak se z podobného lepkého moku, 
kloubnímu podobného. infiltrátu, tuberkule od nejjemnější, plelivo jen nepatrně zakalující 
rozložité granulace, až k splývajícím hrubozrným spouslám vyvinují. Padá- 
Zdali tyto prvky tuberkulů z lélo zprv uvedené hmoty co ze zárodku bezprostředné 
jakožto vněbuněčné zplodiny se vyvinují, aneb zdali co nitrobuněčné zplodiny z libovinného 
zárodku povstávají, nedá se všeobecně tvrdili. V celku nedokazují pozorování 0 buňkách 
se zárodními prvky, ku př. poslizka, která se byla v matičnou buňku vyvinula, pak 
buňky, pletiva spojivého v tuberkulu se nalézající, mic více, než že ovšem kroje vně- 
buněčného vyvinování též i nitrobuněčného stává. — 
