Z 
Tuberkul za čas svého rostění vyliskuje prvky onemocnělého pleliva lak dobře, 
jakož je i v sebe pojímá, 
Při tom ve svém okolí dle všeho obyčejného zdání následkem zánětu tvoří bujení 
pletiva. spojivého, © Sem náleží mozolovitý tuberkul obklopující na spůsob pouzdra 
ztyrdliny, spustošení tkanin, mozolovité kraje a dno vředu tuberkulového, vyrůslání pří- 
ležících syrovatečných blán v pamázdry. Tuberkul sám v pamázdrách není nic jiného, 
než rozložitá granulace, uzavřená v pouzdru skládajícím se ze vřetenovitých buněk. 
. - Šedivý tuberkul proměňuje se, kromě velmi řídké zakrsalosti tuberkulové granulace, 
v rohovitý hrbolec, spíše neb později v šlulý tuberkul, jakož jsme zprvu popsali. Tato 
proměna se ovšem děje v jednolném tuberkuli co v rozložité granulaci a co v ohrani- 
čeném hrbolci nejdříve v hloubi, což z toho pocházeti se zdá, že ústředné části tuberkule 
„jsou nejstarší, k nimž se přidávají později ještě šedivé obvodové části, Nejlepším vzorem 
tohoto tvoření jest tuberkul v mozku, jenž co větší ohraničené, okrouhlé tělíčko se jeví, 
ale i na tuberkulích plic lze to stopovali, a dá se to na průřezích dokázali. 
Žlutý tuberkul velmi obyčejně v příležících tkaninách zbuzuje zánět, jenž důležitou 
„úlohu v běhu k této proměně se vzlahujícího tuberkulového misání ústrojů vykonává. 
Žlutý tuberkul rozpadává se později, přecházeje v stav tak nazvaného obměku. 
„„ » Obměk tento, zvředovatění, ztalovatění a zhnisovatění tuberkule, se zakládá na 
tom, že hmota žlutá tuberkulová se stává lekulou, a jmenovilě pletivo spojivé, z níž se 
„skládá Jest podobný obměku ztuhlé vlákniny. 
+- Tvar původní tuberkule se tak daleko proměňuje, že přibývá nejjemnější hmoty 
„Ječkované v tekutině, v niž jednotné prvky žlutého tuberkule splývají, a která se co 
dosti vazká, stejnorodá, smetanovilá, hnisovilá kaše vyskytuje. Od ní dlužno různiti 
tekutinu, všeobecně známou pod jmenem hnisu tuberkulového, která však jest řídká, 
podobná syroválce, kločkovitě zakalená, a v níž malé částečky neroztavené hmoty tuber- 
kulové jsou rozptýleny. 
Obměk tuberkule se různí od mechanického rozhloučení hmoty tuberkulové zpukřelé 
následkem exsudátu, povstávajícího v příležící tkanině, a musí se považovali co další 
samovolné rozpadání žlutého tuberkule. © Objevujeť se uprostřed rozsáhlých spoust 
tuberkulových, a tudíž v značné vzdálenosti pletiv, která zánětem bývají zachvácena, 
Ve velkých spouslách tuberkulových nezřídka předcházejí patrné trhy a rozsedliny. 
i Žlutá hmota tuberkulová se následkem rozpadání částeček lkaninných, v ní se na- 
házejících, odděluje od okolního pleliva; velmi obyčejně se to stává zánětem toho 
pletiva. Tímto, jakož i vyžíráním pletiva obměkčenou hmotou tuberkulovou stává se 
s | příznivých okolnostech, že se tuberkul z ústrojí vymítá. Tímlo vymíláním malé čásli 
hmoty tuberkulové povstává mezera v plelivu, kterou můžeme jmenovitě na. sliznicích 
slušně a vhodně co prvolní vřed duberkulový považovati a naznačili, 
Větší spousty hmoty tuberkulové se někdy exsudátem, a sice jeho čáslí syrovatečnou 
rozhlučují, nacházejí se napotom rozptýleny v řídké, kalné tekulině co větší neb menší 
rozdrobené částečky, a vymítají se obyčejně co tak zvaný žnis tuberkulový za vhod- 
ných podmínek z ústrojí. 
A když se tuberkul v dalším běhu v okolní dno a kraje vředu, stěny prvotního 
doupěte tvořící tkanině obnovuje a k tomu se mnohonásobné rušení pletiva přidává, 
pak se zvětšuje vřed a i jeho tvar se proměňuje, jelikož se z něho stává vřed krajemi 
1% 
