= = 
Šťáva potravní, ktéřá se z požitého masa tvoří, směsuje se jáko každá jiná s krví. “ Jelikož 
však iaše maso he náhodně, ale dle nutných zákonů přílažlivosti Z větší části ze solíku 
draselnatého, z kostanu draselnatého a vlákniny se skládá: tedy se léž obsah krve bo“ 
hatý na tylo části našim svalům sděluje, 
A v pravdě též přechází vláknina pří převahu beroucí aneb konečně při výhradní 
potravě masové ve větším množství do krve.. A v pravdě jsou léž silné svaly nutným 
následkem tohoto hojného přecházení vlákniny do krve. Zdali se nepoznávají stalní 
kinenové Indiánů, kteří v severní a jižní Americe svou výživu honbou vydobývají, po tuhém 
svalstvu a ohnivých pohybech? Zdaliž chov dobytka lěch samých účinků němá u Tar- 
tarů a Kalmuků, u národů paslůších Alp a skolských vysočin? Kdož by néznal před- 
nosti anglického pracovníka, jehož roast-beef sílí, před vlaským lazaronem, jehož pře- 
vládající bylinná potrava větší část jeho náklonnosti k zahálce objasňuje? A zdali není 
konečně skrovnější síla Laponců a Samojedů, Gronovců a Kamčadalů, již se téměř vý- 
hradně rybami živí, v nichž sotva více než tři čtvrtiny vlákniny jako při plácích a ssav- 
cích sé nachází, novým důkazem pravdivosti věty, že maso dělá zase maso? 
Čím více rozpustné bílkoviny v našich masných pokrmech, čím méně v nich je 
vlákniny a tuku, tím snadněji jsou stravitelny, když by nebyly jiné podstatné části této 
vlastnosti na odpor. Tak jest maso holubí a kuřecí stravitelnější než telecí, telecí zase 
stravitelnější nežli hovězí, skopové a srnčí. S tímto posledním jistě že konské maso 
souhlasí, jehož přednosli co potrava nejenom od Mongolů, Patagonů a Auchů, ale i od 
křesťanských národů evropských za čas hladu velmi dobře známé a vyšelřováním francouz- 
ských lékařů i za nejnovější doby vědecky odůvodněny jsou. Pročež prohlašoval sv. 
Bonifacius neprávem požívání masa konského za pohanskou pochoutku, a Dalai Lama 
je tak dobře zakázal jako papež Řehoř III. 
Že svaly prasat a husí k nejtěžším pokrmům masovým náležejí, toho příčinou jest 
jejich tučnost. A naopak se cení zvěřina všeho téměř druhu, proto že luk nepřevládá, 
čímž se nejvíce liší od masa našich krmených domácích zvířat. 
Maso rybí by se mohlo za snadně stravitelné považovati, jelikož v něm poměrně 
málo vlákniny a velmi mnoho rozpustné bílkoviny. Ale že v něm mnoho tuku fosforo- 
vitého, lím se nesnadně rozpouští v šťávách zaživacích, a nejenom rybí maso ale i 
mozek a játra všech obratlovců. 
„| Ze vnilřnoslí není stravitelnějšího pokrmu nad telecí brzlík, v němž málo tuku a 
vlákniny, za to však velmi mnoho rozpustné bílkoviny. Maso, které není v mnohém 
tuku pečeno, jest stravitelnější nežli vařené, pro utvoření se kyseliny oclové ve vněš- 
ných vrstvách a pro méně úplné sražení se vnitřních částí, které při pečení velikých 
kusův začasté zůstávají krvavými, totiž které tak velikého stupně tepla nedospívají. 
M: © Na měkko uvařené vejce v celku se snadněji rozpouští nežli na tvrdo. Jelikož však 
rozpuštěná bílkovina kyselinou žaludkovou se sráží a potom zase rozpouští, uvaření na 
tvrdo, když není přes příliš, stravitelnosti vajec nestojí v cestě. 
Jelikož všecky druhy masa dosti tuku a soli v sobě drží, aby mohly v lidském 
těle anorganické podstatní části výměsů a proměněné tuky nahradili, musí se maso, 
v kterémž by bylo nejvíce bílkovitých látek, považovali za nejživnější. Pročež jest 
maso srnčí a hovězí živnější než telecí, a telecí zase živnější než rybí. Za to však 
jest maso holubí a kuřecí živnější než hovězí, jelikož jest s ním Slejné co se dotýče 
