Z "Ae 
Krev ve žloutence obsahuje bez pochyby jen barvivo žlučné, a sice pomocí míznic 
vstřebané po, dokonaném už odměšování žluče, avšak po překaženém vyměšování, Nová 
pozorování dokazují, že nejpodstatnější části žluče teprv v játrech se, vylvořující a sice 
z jednotných částí krve, která se do jater vrátnicí přivádí, tak že podstatné části žluče 
v druhé nevrálnicové krvi utvořené se nenacházejí. Neboť v játrech jsou nejjemnější 
vlásečnice od průchodků žlučových odděleny vrstvou dosli hrubých buněk jaterných, 
jimiž teprva z krve vycházející části se probírali musí, mežli do průchodků žlučových 
se dostanou. Obsah těchto okolo počátku nejjemnějších vlásečnic rozložených buněk 
poukazuje už na proměnu z krve přišlých částic. Nalézá se totiž v nich kromě kulatého 
zrníčka množství malých molekulů (částic) tukových a barviva, měnící se dle trvání po- 
chodu trávení, z čehož vysvítá, že při překaženém tvoření žluče v buňkách jaterných 
žluč neb podstatné části žlučné vlastně v krvi se utvořiti nemohou, tak že žloutenka 
nemůže povstali: přerušením odměšování žluče, jako na př. ve vadách dužniny. jater, 
nýbrž jen se tvoří překažením vyměšování žluče, jejíž částice pak míznicemi 5e do- 
stávají do krve. 
Není posud vypátráno, zdali v žloutence kromě barviva žlučového též i druhé pod- 
statné části žluče, zvláště však kyseliny žlučové, a sice čiré neb proměněné do krve přecházejí. 
Žlučovou barvou bývají proniknuty nejenom kůže a spojivka oční, ale i buňkovina, 
veškerý tuk, sliznice a blány syrovátečné, všecky tekutiny, veškeré blány mozku a 
míchy, kosti a chrupavky, ano i vnitřní blána cevní; jen mozek a nervy jakož i sklenina 
zubová nejsou zažloullé. 
Léčení žloutenky se řídí dle příčin, které ji urodily. U obyčejné žloutenky, 
z katarrhu průchodů žlučových pocházející, dostačuje pilí nakyslých nápojů, mírná dieta, 
a koupání ve vlažné vodě. 
b) Ve vlastní žlučokrevnosti (Cholaemie), která jako velmi rychlá choroba s pří- 
znaky tyfovými spojenými se žloutenkou (typhus icterodes) se objevuje a k nejzna- 
menitějším onemocněním krve náleží, jest snad žluč ve své veškerosti, aneb jen jedna 
podstatná část její aneb i docela porušená a rozpadlá žluč v krvi nashromážděna, „aneb 
dala popudu k porušení krve. Tato nemoc jest zahalena temnotou a objevuje se jako 
rychlé, šlulé misání jaler, snad i jako žlutá zímnice, v tropických zemích panující. 
Krev v žlučokrevnosti jest velmi podobna tyfovité krvi, velmi řídká, nesnadně se 
sráží, jelikož málo vlákniny obsahuje, jest špinavě brunatná, až i tmavě hnědá, na vzduchu 
nepřibírá žádné barvy, a není v ní sraženin. — Buněk krevních jest méně, jsou naduřelé, 
nerovné a méně přiokrouhlé. — 
Léčení této choroby, jelikož o její podstatě nic povědomo nění, může býti jen 
symptomatické. 
Barva žloutence příslušící není jenom příznakem Žžlučokrevnosti, ale objevuje se 
též v ztalovatění krve (pyaemii), v tyfu, choleře, v uštknutí hadem a v jiných otráveních 
a porušeninách krevních. 
