— 12 — 
Chléb a koláče. 
Všecky druhy obilí, rejže a kukuřice, oves a ječmen, žilo a pšenice drží ve svém 
semeni smíšeninu sestávající z mnoha nerozpuštěné bilkoviny rostlinné a z mála klihu 
rostlinného. — Tento, náležeje jako bilkovina rostlinná k sloučeninám bílkovitým, jest 
hmota lepká, udílející své vlastnosti celé smíšenině; a pročež se nazývá lep. K tomuto 
lepu, jenž se druhdy ovšem chybně za jednoduchou látku držel, přidružuje se ve všem 
skoro druhu obilí skrovné množství rozpustné bílkoviny, 
Též i tukotvorců jest přehojně v mouce obilné; neboť je v ní takové množství 
škrobu, že ho mnohem více nežli látek bílkovitých. Kromě škrobu jest vždy též něco 
klí škrobového v mouce, a jindy se též za to mělo, že i cukr nechybí. Nová skoumání 
nás však poučila, že tomu není tak; alespoň v mouce pšeničné čerstvě namleté se 
zajisté cukr nenachází. 
Něco málo hotového tuku jest spojeno s tukotvorci. 
A konečně jsou všecky neústrojné části lidského těla v semeni obilném obsaženy: 
soda u draslo, magnesia a vápno, železo a chlor, kazík, kyselina fosforečná a sirková. 
Alkalie a zeminy fosforečné převládají mezi solmi, a magnesie mezi zeminami. 
Mnohem větší, nežli by se očekávali dalo dle přirozené příbuznosti původních 
bylin, které všecky patří k travám, jest rozličnost složení semene obilného. 
ad Lep a škrob jsou nejhlavnější hmoty, jichž množství v obilí velmi jest rozdílné. 
Všeobecně jsou lep a škrob mezi sebou v opáčném poměru. Tak v pšenici jest velmi mnoho 
lepu, za to velmi málo škrobu; v žitě jest prostřední množství lepu a škrobu; za to však 
y rejži a ječmenu, v ovse a kukuřici převládající množství škrobu a velmi málo lepu se nalézá. 
Drasla jest v obilí mnohem více nežli sody; tak nás poučují nejnovější skoumání 
podniknuté se pšenicí a ječmenem, s ovsem a rejží. 
Znamenitým množstvím tuku jest konečně zásobena kukuřice. V nejvněšnější 
vrstvě buňkoviny bílku semene obilného jest mnohem více lepu a tuku nežli uvnitř, 
pročež se v sloupnuté rejži a kroupách, sloupnutém to ječmenu, větší část potravnosti 
ztratila, a chléb otrubový jest živnější, než z mouky protřesené upečený. Ovšem není 
chléb otrubový, že víc tvrdé buňkoviny v sobě má, snadný k strávení, a slabé ústroje 
zažívací mocně dráždí, že i škodlivé průjmy a běhavky z něho poystávají. Pročež také 
nesmí neprotřesená mouka všeobecně místo prolřesené zajímali. 
Když povážíme, že chování dobytka a rolnictví mezi nejdávnější umění lidské ná- 
leží, nesmíme se diviti, že život v docílení hojného užitku o tisíce let vědu předcházel. 
Y nejvíce případnostech vědě nic jiného nezbylo, než zkušenosti životem nabyté pořádně 
a správně si vyložiti! Ale jak často za to uchránilo vědecké odůvodnění obvyklého 
spůsobu před omyly, které se dají jen tenkrát jistě zamezili, když jasné vysvětlení všech 
důvodů zkušenosti v jednotnostech zviklané pevný směr udělilo. Kdyby rolník a živnostník 
vždy byl hotov toto uznali, jako by měl zase přírodozpytatel k onomu ochotně se při- 
znali, pak by ovšem mohútnost ducha a moc peněz nerozplýtvaly prostředky, jimiž by 
se, v uvědomění k pospolilému cíli spěchali mělo. Ale obyčejně se svévolné hrdosti 
učence, jenž se svými sadami všecky výkony rolnické zkušenosti chtěje zamílnouli, za- 
pomíná, že slejně často stará obvyklost novými důvody upevněna, jakož i zavržena 
