M | = 
k povlovnému zrušení této kalokrevnosti dostačovaly mírmost u požívání živočišné po= 
travy, pití mnoha vody, zvlášť alkaliemi oplývající, a tělesná činnost při mocném dýchání; 
kterou dnaví však zvláště nemilují. Kůže povlovně musí přivykati na vlažno, chladno 
a studeno v obleku, mytí a koupání, 
Specifických prostředků proti dně (antarthritica) jest nesmírné množství, které 
však bez změnění posavadní správy životní nic nepomáhají. Jsouť to prudké a balsami= 
cké prostředky, jako: guajak, oměj (akonit), ocún, veratrin, arnika, chelidonium (vla- 
šťovičník), listí buccové (diosma crenata), rhododendrum, bahnitka edum palustre), 
gratiola.. Dále síra, antimon, jodkali, sublimat, žluč, reveň, mýdla a soli obojetné; tuk 
rybí (Leberthran). Konečně léčení hladem, Zittmannovo, mazáním rtutí, vodou, mlékem 
neb syroválkou, ovocem a mineralními vodami v Karlových Varech, v Marianských a 
Františkových lázních, v Bílině, Emsu, Vichy. 
XIV. Hostec, suché lámání, flusy. Rheumalismus. 
V kalokrevnosti rheumatické, která se zvláštními bolestmi (rheumatickými) z nasťu=; 
zění, jak se myslí, a ze zanětu © ústrojí hýbacím povstálými jeví, z počátku krev vlák- 
ninou oplývá a také též příčinu k jiným zánětům zavdává, jmenovitě k zánětům osrdce, 
vnitroblány srdce a odvodic, pohrudice, sleziny a ledvin. Později v rheumatismu po- 
časném bývá krev řídká a vodnatá. Není známo, jaké zplodiny rozkladu, tak nazvaná 
ostrost rheumatická, v krvi obsaženy jsou. Někteří se domnívají, že jsou to zadržené a 
snad i rozložené části potu; nebyl by tudíž hostec nic jiného než jistý druh potové kalo- 
krevnosti (Schweissdyserasie), Jak daleko naše dosavadní vědomost o hostci dosahuje, 
mohlo by se za to míti, že hostec není nic jiného než obyčejný zánět, jenž se jen 
sídlem svým v útvarech syrovatečnovlákenatých od druhých zánětů poněkud různí. Též 
by mohl zde náhled platiti, že hostečný zánět jest někdy čiře místním, jindy zase umí- 
stěním jisté porušenosti krevní. 
Hoslec jest též rychlý a počasný, dle staré školy též svalový a kloubní; dle 
nové jen kloubní. 
Bolesti hostečné (suché lámání), o nichž se s jistotou neví, zdali od zánětu 
v ústroji hýbacím, aneb od utrpení nervů na oboleném místě čili v ústředu nervů sa- 
mých závisí, popisují se obyčejně co trhavé, studenem a pohybem se rozmáhající, a na- 
nejvýš těkavé a přeskakující. j 
Zánět hostečný mívá své sídlo: v koncích kloubních kostí, v syrovatečném pouzdru 
kloubním, v svazovém a šlachovém přístroji kloubním, v povazkách, v pošvách svalů, 
v pletivu spojivém ve svalech a pod kůží; v pošvách nervů, v okostici, v pletivu spo- 
jivem podsyrovatečném a v blanách středů nervových. Tento zánět, jenž se ovšem jen 
na malá místečka ohraničuje, mnohem častěji se buď rozhání, aneb ve vlákenatou vyce- 
zeninu proměňuje, která v mozolnatost a ztvrdnulí přechází, nežli by se převracoval 
v hnis, talov a mrť. 
Co příčinu hostce považují mnozí porušení činnosti kožní nejvíce ze zastuzení pošlé, 
druzí zase drží za příčinu hostce proměnu poměrů elektrických v našem těle. 
Mnozí drží hostec a dnu jen za odrůdy téže choroby, jiní zase obé pokládají za- 
utrpení úplně se různící. Dna prý jest nemoc sešlého věku, hostec zase prý jen mlá- 
dež zachvacuje; dna častěji bývá u mužských, hostec zároveň stejně u obého pohlaví; 
