ok v vý šedí 
se tvoří, čím méně ztuha blány žaludeční napnuty jsou., Klepání se může díti buď bez 
klepátka, buď pomocí klepátka. Naplníme-li žaludek vodou a vzduchem, může se též 
zvuk vodní vydobyti; ano i v něco širších, ba i v úzkých střevech jej vyvoditi lze. 
Nezřídka se objevuje na hrudi při větších doupnatostech, v nichž se nachází plyn neb 
vzduch, aneb když vzduch neb plyny vstoupily do dutin pohrudičných. 
Znění střepní se dá nejdokonaleji tím spůsobem vydobyti, když naplníme střevo 
vzduchem, a pak, přillačením klepátka hořejší stěnu střevní k dolejší přiblíživše, na ně 
klepáme. Přeložíme-li na příč jednu dlaň přes druhou, a udeříme-li hřbetem dlaně na 
koleno, povstává tím hlahol podobný znění střepnímu. 
Toto znění střepní se nachází na hrudi, na větších, ne příliš hluboko ležících dou- 
pnalostech; v nichž se vzduch nachází a do nichž jednotné průdušničky se vúsťujíj kle- 
páme-li mocněji aneb je-li stěna hrudní ohebná, zúžuje se doupnalost každým udeřením 
a část vzduchu se vhání do průdušniček.. Šramot syčící, jejž vzduch vyháněný působí, 
se mísí s obyčejným hlaholem, doupnatosti, a hlahol tento, smíšený se nazývá znění 
střepní. Někdy se i dotýká klepáním vyhnaný vzduch tekutiny, aneb tekutina, nacháze- 
jící se v doupnatosti, tímto klepáním se pohybuje; takto pohnutá tekutina vydává šramot, 
jako slina v ústech pohybováná, Jen zřídka povstává znění střepní, aby nebylo doupnatosti, 
a pak jsou to malé části plic vzduchem naplněné a obklíčené libovinou vzduchu prázdnou. 
Znění střepní snadněji se vydobývá, když člověk, jemuž se hruď proklepává, ústa 
má otevřená, nežli když talo a nos, jsou zacpány. 
B. © odporu citelném při klepáni. 
Že při klepání na rozličné ústroje klepající prst rozdílný odpor pociťuje, první 
dotvrzoval Piorry, a zdá se, že rozdílnost odporu při klepání cítěného za důležitější 
držel, než klepání samé. 
Na mrtvolách se můžeme o rozličném stupni odporu, který rozličné ústroje při 
klepání poskytují, přesvědčiti. Zdravé, vzduchem naplněné plíce neposkytují při klepání 
žádného odporu, když klepátko tak držíme, aby se jen plic dotýkalo a je netlačilo 
Odpor se stává citelným teprv když plíce, nabobtěvše syrovatinou, krví, hnisem tu- 
berkulovým, stávají se těžšími a butnějšími. Čím větší hojnost těchto látek; a čím 
"menší množství vzduchu, tím větší bývá odpor. Tvrdé plíce poskytují silnější odpor 
nežli plíce měkké. 
Při klepání na střeva a na žaludek jest odpor jen tenkráte možný, když jich blány 
jsou napnuté neb ztuhlé. Odpor se zmáhá s napnutosti blán. 
Odpor, který vzduchu prázdné ústroje vydávají, řídí se dle stupně jich tvrdosti a 
tuhosti. © Odpor stěny hrudní jest tím silnější, čím mocnější a neohebnější jsou žebra, a 
čím, užší jsou prostory mezi žebroma. | Odpor stěny břišní se množí napuutím a tvrdostí. 
Čím hrubší a tužší žebra, čím užší; prostora mezi žebroma, a čím tužší pokryvadla břišní, 
tím skrovnější jest rozdíl mezi stupněm citelného odporu na hrudi a na břiše, v „nichž 
ústroje jsou zdravé, a mezi změnou, kterou v odporu nezdravé ústroje poskytují, 
Zdravé plíce neposkytují žádného odporu; tento tudíž závisí na všech místech hrudi, 
kde zdravé plíce stěny hrudní se dotýkají, úplně jen od povahy stěny hrudní samé. 
V doupnatostech neb v dutinách pohrudních obsažený vzduch „neposkytuje též žádného 
odporu, leč by jím stěna brudní byla mocněji napnuta. 
