m A Z 
Tím se též objasňuje, proč děti, průměrně, více a jmenovitě častěji jedí nežli do- 
rostlí, ačkoliv dorostlí na kyselině uhličnaté a močovině v celku více „postrádají nežli děti. 
A tak pravidelnost zjevů poukazuje na zákon, jelikož se dokázati dá, že výminka, 
byla jen zdánlivá. Jen tehdáž zákon úplné platnosti nabývá, když výminka, která se 
protivuje panování pravidla, zákonu propadá, jak mile se podmínky odporujícího jedno- 
tlivého pádu zevrubněji rozeberou. 
Pro vědu se tudíž, naskytá nutná závěrka, že náhrada se řídí dle potřeby, a že 
směnný obchod krve i u dítěte vším právem za obnovu hmoty platí. Pro život vysvítá, 
že chuť k jídlu u dítěte tak často se opakující nepovstává z dlouhé chvíle neb netrpěli- 
vosti, nýbrž z nutných běhů uvnitř těla se naskytujících. A z toho vyplývá. pravidlo, 
že nemáme kojence mocí návyku vychovávati, aby méně a řidčeji požíval potravy, alebrž 
máme hleděti ukojiti pud přírodní, jenž jest čirým a pravým výrazem pro zvláštní ob- 
novy hmoty, kterou se náklonnosti dětské od oněch dorostlých různí. 
Protož, docela jest příhodno, aby matka v první době podávala prs dítěti, kdykoliv 
se probudí. Ponenáhlu požaduje dítě porád méně mléka, a bedlivé oko milující matky 
se může v rozdělení obídků svého dítěte spolehnouti na vlastní pozorování a zkušenost. 
V průměru může dítě do sytosti se nacucavší tři až čtyry hodiny čekati, nežli by bylo 
opětně ukájeno. „Ano velmi zdravé silné děti spí nezřídka šest až sedm hodin v noci 
pokojně, nejsouce potřebou krmení probuzeny a znepokojovány. 
Po odstavení nepotřebuje dítě v noci žádné potravy, to platí též pro chlapecký věk. 
Zdravý spánek dětí provází mírná obnova. To vysvítá z toho, že děti, u nichž potřeba 
potravní velmi vyniká, snadno od večeře k snídaní vydrží, aniž by čeho požívaly. Jeli- 
kož však za den častá žádost po potravě se ukojiti musí, jest mrav zdraví velmi pří- 
slušný,; když děti kromě tří nejhlavnějších jídelních dob ještě k desáté hodině a pak 
k čtvrté něco jísti dostávají, a jistě není lepšího prostředku, je časně k střídmosti na- 
vykati. Neb má-li jim jíti k duhu, musí se stejné mmožství do krve uvodili,, ať se 
to děje „třikrát neb pětkrát za den.. V posledním pádu se žaludek méně. přeplňuje, 
trávení, a tvoření krve jde snadněji před se, a při obživě jest méně nebezpečí, že by 
náhle, tkaninám přílišné množství látky potravní se dodávalo, což by mohlo na, mozek 
škodlivě, působiti. 
Též jest velmi záhubný návyk, dětem, kdy se jim namane a kdykoliv jich snadně 
pohyblivá choutka po potravě neb pamlskách zatouží, chtíti zadost učiniti. Neboť jako 
tvoření všech výměsů času jistého požaduje, jak vyvinutí vejce a semene a nashro- 
máždění mléka k jistým dobám jest odkázáno: taktéž tekutiny zaživací, jako sliny a 
šťáva žaludeční, žluč a šťáva, mikterní, jen tenkráte v dostatečném množství se zarozují, 
" když se ponechá dotýčným žlázám času, aby tyto tekutiny mohly od jednoho jídla k dru- 
hému , připraviti. a shromáždili, © Sice schází potřebné síly činnosti zaživací, právě 
v,době, kdy se. nejužitečnější potravní věci, totiž polévka a maso podávají. Při stole. 
stěžují si děti na nedostatek chtíče k jedení, a když tu nejedí; postrádá krev nejlep- 
ších látek potravních, aneb když se k jídlu nutí, pak dělá nedostatečné trávení děti 
líné, slabé, ba i churavé. 
Že mléko jest prostředkem potravním nejvhodnějším, jest věc zkušeností všeobecnou 
stvrzená, tak že vědě nic jiného nezbývá, než tuto zkušenost zřejmě odůvodniti. 
V pravé míře pokrm s nápojem spojujíc, má mléko v sýrovině bílkovité, těleso, 
