= WB 
DROBNOSTI 
Utrejchožrouti neb arsenikojedci v Slyrsku. 
V posledním sezení akademie věd ve Vídni přečítal tajemník mathematicko-pří- 
rodovědeckého oddílu pojednání o arsenikojedcích © Styrsku, zaslané od dr. Ed. Schoefera. 
Tamější zemský rada medicinalní dr. Vest žádal cirkulářem od sebe, vydaným, všecky 
lékaře o jich zkušenosti v tomto oboru nabyté. Sedmmáctero zdání se sešlo ze všech 
krajin Štyrska, z nichžto ta, která ze severních a severozápadních částí země pocházejí, 
jsou velmi zajímavá; neboť zde jest vlastní sídlo arsenikojedců, z nichžto jen v okresu 
Hartberoském čtyřidcet známých jest. Obyčejně se požívá jen bílého arseniku, avšak 
též žlutého kupného a i v přírodě se nacházejícího, známého pod jmenem operment 
(kamenka). Arsenikojedci začínají s dávkou velikosti jáhly, a vstupují ponenáhlu k dáv- 
kám velikosti hráchu, vážící 2, 4) až 51 gránu; někteří požívají arseniku denně, jiní 
zase ob den, a ještě jiní dvakrát neb' jednou týdně. V okresu Hartbergském se za novo- 
luní vysazuje a s přibývajícím měsícem od potažně nejmenší dávky začíná, a pak k věl- 
ším přechází. Po pozření určité dávky arseniku se nic nepije a jidel tučných a masitých 
se nepožívá. Starší lidé pociťují hned po pozření arseniku příjemnou teplotu v žaludku. 
Arsenikojedci jsou v průměru silní, zdraví lidé, náležející nejvíce k nižší třídě“ lidu, 
jako dřevaři, kočové, podloudníci, hájní. Ženské pohlaví zřídka jen požívá arseniku. 
Počínají arsenik jísti v 18. roku, a jsou jednotní, kteří dosahují 76 let ano i vyššího stáří. 
Jsou nejvíce smělí, rádi se perou, a pud pohlavní jest v nich velmi čilý. Tito lidé se 
domnívají, že požíváním arseniku se udržují při zdraví, že se stávají silnými 'a že je 
arsenik chrání před každou chorobou, ačkoliv mnozí v největší neduživosti končí, byvše 
druhdy těla železného. Příčina, že požívání arseniku se tak znamenilě rozšířilo, se, za- 
kládá na upotřebení jeho u koní, které po arseniku tloustnou a kůži lesklou dostávají. 
O novověké bázní před otrávením arsenikem. 
V nejnovější době se vyskytuje při vší ostatní nelibosti k obmézení poživ zdra- 
votními ohledy, podivné obávání se před skracováním života zelenými barvami, v nichž 
arsenik se nachází, a sice ne v jidlech ale v šatech, v květinách umělých a kobercích. 
V Lipsku vydán přísný zákaz vyhotovování a prodávání takových látek, a Berlínská 
policie uznala alespoň za nevyhnutelně potřebné, varovati veřejně před takovými látkami. 
Berlinský lučebník dr. Ziurek (asi Polák neb Slezák), zelené bálové, oděvy podvrhl 
přísné lučebnické zkoušce. Našelť, že v 36 čtverečných palcech zeléného tarlatanu, 
které vážily 0:682 grammů, na barvu samu 0377 grammů přišlo, tudíž 55-28 setin celé 
tíže. Každý čtverečný palec tarlatanu by měl v sobě 0:01045 gr. barvy a v ní 00021 
gr. kyseliny arsenové. Celý oděv konečně vé vůbec známé rozsáhlosti krinolinové 
by držel v sobě 3009 gr. barvy a v té 60:5 gr. arseniku. On uvedl napotom;. před= 
pokládaje, že při tanci prudkým pohybováním část jen spojidly upevněné barvy se tratí, 
kus tarlatanu v podobné záchvěvy, asi 60 za minutu, a nalezl, že při 2622 gr. tíže 
plných 0:007 gr. během hodiny se ztratilo. Oděv takový bálový by potratil v tanci dle 
toho vypočílání 20-136 gr. barvy aneb 4:04 gr. kyseliny arsenové. Nechceme pochy- 
bovali o pravdivosti a správnosti tohoto-pokusu, nemůžeme však přiložiti víru opravdo- 
vému otrávení takovýmto arsenikovým prachem při tak ohromném rozdělení ve veliké 
síni bálové. Avšak kdyby i tu jakési možnosti otrávení stávalo, zdá se ona úplně schá- 
zeti u zelených koberců.  Otrávení arsenikovým prachem jest tu sotva možná, a bralo 
se útočiště k rozličným, lučebnikovi báječnými se. zdajícím podmínkám. Jmenovitě se 
tvrdilo, že dýcháním, jakožto i opělnou reakcí vlhkosti ve spojení s teplolou rozklad 
se děje arsenikové barvy mědové, a sice že se tvoří arsenovodík anebo i kovový ar- 
senik, které jsou jedinké tvary, v'nichžto se tento jed v plyn proměniti může. Lučebni= 
cky nejsou tyto rozklady ještě ani dokázány, ba ani možnosti tohoto dokázání nestává. „My 
jsme tudíž toho mínění, že bázeň přeď takovým otrávením daleko sáhá a že otravování 
vzduchem v mnohých obydlích, vodou picí v mnohých městech, porušením potravních 
látek a tisícem jiných věcí mnohem nebezpečnější jest a pozoru hodnější *). 
») Z časopisu něm. Die Natur č. 28 od 13. června 1860. 
Sestavil: Dr. Josef Podlipský. — Tiskem Antonína Renna v Praze, 1860. 
