— W. 
odkud se točí v oblouku dolů naddutém, jehož nejhlubší místo až k čtvrté obratli be- 
derní neb k předhoří neb k hořejšímu kraji spojení stydké kosti sáhá, a nikdy se ne- 
vztyčuje na levé straně břišní nad výši hřebenu kosti kyčelní 3 až 4 prsty napříč, 
nikdy víče však tam nedosahuje, kam v pravidelném stavu patří. Tímtéž spůsobem se 
sesouvá oslupující část tračníku, přechod v příčný tračník se děje nezřídka na pravém 
svalu bederním (psoas), ano i slepé střevo naléhá na sval bederní, který více neopouští, 
leda by se ještě hlouběji v dutinu pánviční sešouplo. © Každé postupování tlustého 
střeva do výše, každé nadmulí jest nemožné, ano i tenkrát, když nastávající stáří už 
dávno každý nával a násilí módy zavrhlo a zamítlo. Zůstává tlusté střevo, jakoby 
z trvalého návyku, malé a stažené, ano zdá se, jakoby bylo všeho zvětšení naprosto neschopno. 
Žaludek bývá zúplna na levou stranu postrčen, z příčné neb šiké polohy přechází 
v úplně kolmý směr, tak že malý oblouk žaludeční přímo na levo ode středu páteře 
sestupuje, ohýbaje se na to v okolí čtvrtého obratle bederního, a někdy i ještě něco 
hlouběji směrem pravého úhlu v koncovou část žaludka, palec až na půl druhého palce 
dlouhou. Kromě úplně kolmé polohy a postrčení na levou stranu posouvá se žaludek 
též značně na dol, a vrátný (pylorus) leží daleko na důl od svého obvyklého místa a 
obyčejně před středem páteře. Žaludeční dutina sama jest velmi stěsněna a jmenovitě 
v dolejší polovině jako tenké střevo zúžena, zaostřujíc se k vrátnému v spůsobě ploché 
dlouhé nálevky, a jen hořejší část se povlovně rozšiřuje, nepřesahujíc však nikdy objemu 
střeva slepého poněkud nadmutého. Dno žaludeční schází, jelikož nejrozsáhlejší část 
žaludka přímo a bezprostředně pod vchodištem (cardia) do žaludku leží. Začasté se 
nachází na žaludku příčné sevření, které s příčnou brázdou jaterní souvisí. Zúžení není 
neroztažitelné, není na něm ani stopy změněného pletiva, jest však vždy důkazem, že žalu- 
dek dlouho trvalým stahováním tam byl přiveden, že musel plynům se roztahujícím odporo- 
vati. Že takový stav žaludku, když nebéřeme v potaz objem jeho velmi uskrovněný, 
nemůže býti bez následků, dá se snadno vyrozuměti; plyny v žaludku se tvořící tlačí 
se mocněji vzhůru nežli v žaludku pravidelně položeném, v němž se mohou stejněji 
roztahovali, a takto silněji obtěžují, jelikož jich působení v bránici jest bezprostřednější 
a daleko mocnější. 
Slezina, s jedné strany bránicí, s druhé žaludkem ohraničena jsouc, nepodává, 
jelikož už v pravidelném stavu rozmanitým změnám polohy podléhá, žádných zvláštních 
proměn. Předce nesmíme však opominouti udati, že bývá stále velmi malá, přitom pak 
nesmíme též zapomenouli, že u vyšším stáří bývá povždy scvrklá, 
Jako žaludek, tak též dvanácíník (duodenum) bývá dolů posouván a něco na levo 
postrčen, tak že v několika pádech i před páteří dolů sestupoval. Jeho rovnovážně 
běžící část jest velmi krátká, dolů sestupující naproti tomu nepoměrně přodloužena, a 
byly pády pozorovány, kde přechod dvanáctníka v střevo lačné právě na předhoří se 
děl. Přitom též část hořejší rovnobězná příčnou polohu tak proměnila, že tvoří víc neb 
méně silně vzhůru zkřivený oblouk, jenž ostrým úhlem kolmo zapadá. 
Mikternu (pancreas) však, o němž by se mohlo mysleti, že by nejméně mohl býti 
zachvácen pro svou polohu, vezdy bývá šněrováním uškozeno. Jeho přední plochu 
nepokrývá žaludek, anebo jen s nejmenší částky, a protož podléhá úplně celému účin- 
kování levého laloku jaterního. Když objem toho se značně zvětšil, jak svrchu dokázáno, 
tedy působení čili tlačení na mikteren přivádí jej k částečnému úbylu, tak že na místě, 
