z 
< „Ú 
potřebují většího množství kyslíku aby shořely. Pročež též tuk v potravě se v letě a 
v horkých pásmech země, v nichžto kyslík méně jest mocný, mnohem tížeji spotřebuje. 
A jest to též zvyk přirozenou nutnoslí zasvěcený, že v horkých zemích tukotvorcům 
se dává přednost před hotovými tuky. Už za časů Herodotových se požívalo v horkých 
pásmech jen rostlinné potravy. Obyvatelé ostrovů Tichého moře jedí jen zřídka ryby a 
rakovice, masa vepřového a pernaclva požívají toliko při slavnostech. U mouřenínů 
jsou pravidelnou potravou rejže, proso, kukuřice a kořínky škrob v sobě držící, Rejže 
jest hlavní krmí všech obyvatelů tropických. Tu se naskylá mrav, který nezřídka za 
pověru se drží, ačkoliv na rozumném. základu spočívá. Nebol protože tuk v teple za 
příčinou uskrovněné činnosti plic tížeji se rozkládá, jest to pravdivé tušení přirozených 
poměrů, když se v dolejší Italii za doby letní, a Židům v Palestině všeobecně požívání 
vepřového masa zapovídá. V pověru se převrací poslušnost teprva pak, když i trvá, 
kde základu zákonu více nestává. 
Ačkoliv se musíme v letě všeho střežiti, coby kyslík, tak polřebný k tvoření pod- 
stalných čáslí těla, zabavilo, přece můžeme v zimě polravu si vyvolili, která by rozklad 
našich pletiv kyslíkem mírnila. Protož také snášíme v zimě nejenom lučnějších pokrmů 
nežli v letě; nýbrž též jsou oblíbeny nápoje, jejichžto lihem se uspoří na podstatných 
částech našeho těla. Nevím jak se lo stává, že přírodozpylci mohou kázati o vyhostění 
kořalky, když jim známo býti musí, že požívání lihových nápojů k severu vždy přibývá. 
Jelikož našinec s množstvím lihu v pivě neb ve víně obsaženém se uspokojuje; už u 
severního Němce, Holanďana, Angličana, jest kořalka oblíbena, U Poláků a Rusů, Švédů 
a Norvegů jest požívání vodky ještě mnohem častější. 
Ye velmi poučlivém veřejném čtení v Mohuči pan z Killic přednášel, že obyvatelé 
Kamčatky, vyznačující se velikou úctou k majelnosti, kořalku začaslé kradou, ku které 
krádeži se napotom naivně znají dokládajíce, že jináče činiti nemohli. Kradou jen, 
čeho nutně potřebují. Toto pravidelné, s klimatickými poměry souhlasící zvýšení spotřeby 
lihovin souviselo s nutným žákladem zvyku národního, jenž v nové době vědou úplně 
jest styrzen. Požitý lih jest novým zrídlem vývoje tepla, jehožto následkem jídla déle 
vytrvají, a s druhé slrany tuku zákožního se uspoří, jenž jako špatný vodič lepla nás 
„tak zdatně před zimou chrání. Cestovatelé v točnových krajích jednohlasně tvrdí, že 
Evropané v těchto krajích se bez lihovin obejíli nemohou. V nízkých, studených 
a vlhkých krajinách odjakživa zkušeností stvrzeno, že mírné požívání lihovin bývá 
welmi prospěšné. 
Ovšem že věda jakož i zkušenost se opírají proti nadužívání, Po hojném požívání 
lihovin se nalezla krev odvodičná (Arlerienblut) podobná přívodičné (Venenblut), a z toho 
vysvítá všeliké zadušení, které se u-lidí i u zvířat pozorovalo. Zřejmo jest, že kyslík, 
jehož v se přijímá lih, aby se zprvu v kyselinu octovou a vodu, a napotom v kyselinu 
uhličnatou a vodu proměnil, podstatným částem krve se odcizuje. 
777 Rozumné náhledy jsou jediným základem vší pravé mravnosti, neboť jen pocho- 
penému zákonu se podrobujeme s radostí. Na cilu odvislosti jednotného člověka od 
druhých lidí a od přírody se zakládá pravá podstata všelikého náboženství. 
