< 
33 palců široké; k tomu je však silného člověka potřebí, neb při takové tabuli má 
sklář na píšťale přes 47 liber skla, 
Sklo měsícové má před válcovým tu dobrou stránku, že je hladší, že má pěknější 
lesk a že jsou tabule jeho o mnoho čenší; ale veškeré tyto prospěšné stránky zmizí, 
kde se o větší tabule jedná. V Anglicku se udrželo sklo měsícové hlavně jem proto, 
že se tam platila daň ze skla podle váhy; sklo měsícové se dělalo hodně tenké, a tak 
nebyla daň z jedné tabule tak patrná, jakoby byla u tlustšího skla válcového. 
Zrcadla se buď foukají neb Její. Zrcadla foukaná se dělají podobným spůsobem 
jako sklo válcovité, jen že musí vzít sklář pokaždé vělší kus skla na píšťalu, poněvadž 
musí být zrcadlo tlustší než obyčejné sklo tabulové, Při liďí zrcadel se potřebují předně 
dvoje pánve; v jedněch se počne roztápět, pak se přendá do druhých, z kterých se 
po ouplném roztopení na plotny kovové vyleje. Plotny tyto musí být pěkně rovné ; 
bývají buď ze železa nebo z bronzu, as 8 palců tlusté a dle potřeby veliké ; jedna ta- 
ková plotna váží třeba přes 500 centů, a je-li z bronzu, stojí víc než 36.000 zlatých. 
Každá plotna leží na silném stativu, ten má dole kola, aby se všecko pohodlně pohy- 
bovati mohlo, 
Pánev z pece vytažená se na vozíku k plotně doveze, tam pak strojem vyzdvihne 
a nahne, načež se sklo po celé plotně rozlévá; teď se sklo těžkým válcem zahřátým, 
válí, aby se vyrovnalo, a konečně se dá vozík se sklem vylitým do pece chladicí. Celá 
ta práce trvá jen asi 8 minut, a je při tom 15 lidí, z nichž je každému zvláštní práce vy- 
kázaná. Jeden z nich pouze velí, a dle jeho velení každý jako voják svou práci vykonává. 
Vychladlé tabule skleněné se pak brousí a leští. Jsou-li ku př. jen na okna do 
krámů určené, tu jsou ouplně hotové ; mají-li z nich být ale zrcadla, musí se na jedné 
straně směsí kovovou pokrýli, aby byly neprůzračné a paprsky dobře odrážely. 
K založení slévárny zrcadelné je velikého kapitálu potřebí, proto je jich posavad 
jen velmi málo. Nejznamenitější fabrika toho druhu je ve Francouzích v místě St. Go- 
bin, ale i Anglicko má veliké zrcadlárny. 
Velikost litých zrcadel nezávisí pouze od velikosti plotny; neb skleněná deska 
litá bývá velmi zřídka bez chyby. Z té příčiny se musí obyčejně na menší kusy roz- 
řezat, a sice lak, aby přišlo místo chybné vždycky do kraje. Odtud pochází vysoká 
cena, velikých zrcadel. Ale přece se již povedla zrcadla, která byla 18 střevíců dlouhá 
a 10 střevíců široká; takové zrcadlo váží přes 20 centů! 
Každé zboží skleněné musí přijít po utvoření do pece chladicí (Kiihlofen), která 
je tak vytopena, že sklo hebkým zůstává, ale rozlít se nemůže. Pec i se zbožím se 
nechá zvolna vystydnout. Kdyby se zboží právě utvořené nechalo pouze na vzduchu 
vychladnout, bylo by velmi křehké ; příkladem jsou tak zvané boňonské láhvičky, které 
se rozpadnou, když se do nich ostrý kousek pazourku pustí. Ještě nápadnější příklad 
máme na slzách. skleněných (Glasthránen); ty povstaly tím, že se pustila kapka rozto- 
peného skla do, vody. Takovým rychlým ochlazením se staly tak křehké, že se pou- 
hým ulomením špičatého konečku celá slza na prach rozsype. 
Sestavil: Prof. Josef Balda. 4 ; 
O —— s nea 
Tiskem Antonína Renna v Prase, 1860. 
