PRŮMYSENÍK, 
Číslo 14. 
Kvasnice zpodní a svrchní. 
Sděluje prof. chemie J, B. Lambl, 
Kdekoliv se ve spisech učených jedná o kvašené lihovém čili alkoholovém, o pod- 
mínkách, pochodu a výsledcích tohoto veledůležitého úkazu chemického v říši látek 
organických, vždy a všude vypravuje se o původci tohoto chemismu, to jest o kvasu 
(čili droždí), že on spůsobem posud nevyskoumaným součástky cukru přinucuje k roz- 
padu, aby se pak sloučily ve známé dvě sloučeniny: v kyselinu uhličitou a v alkohol. 
V skutku se posud nepodařilo ani nejzběhlejším skoumatelům vypátrali, kterak 
vlastně kvas na roztoky cukrové působí, a tak máme doposavad v nauce naší jenom sem 
tam potroušené domněnky o pochodu tomlo; domněnky, jenž více méně na Liebicův starý 
náhled narážejí, aneb i docela s ním souhlasí, podle něhož součástky cukru poblíže kvas- 
ných buněk jen proto se hýbati a jinak směstnávati počínají, poněvadž se buňky ony 
samy ve slavu zvláštní pohyblivosti součástek svých nalézají. 
Než předmět tento, kterak se toliž rozpadá cukr na lih a uhličitku, neobral jsem 
si za otázku k zodpovědění, nýbrž snažil jsem se spíše vyzpylovali, co se má držeti 0 
kvasu samém, a to sice o onom kvasu, jejž zná průmysl pod jmenem kvasnic zpodních 
a kvasnic sorchnéch. 
Všechno, co se vyrozumívá v chemii slovem „kvašení alkoholné,“ stejnou měrou se 
vztahuje na obadva druhy kvasu, na zpodní i na svrchní. V knihách tak jako i v samých 
továrnách, kde se zanáší průmysl s kvašením, dopátráme se vždy jenom týchž zpráv, 
- že toliž kvas zpodní i kvas svrchní kvašení roztoků cukrových zavádí, a že, pakli v te- 
kutině bílkovitých čili proteinovitých látek zároveň se nachází, z těchto nový kvas se 
rodí. Rozdíl, jejž činíme mezi kvasem druhu prvního a druhého, nevztahuje se nikterak 
na vlastní chemický výrobek kvašení, který vždy a všude bývá ten samý, kyselina totiž 
uhličitá a alkohol. 
Čím to tedy jest, že přece běh kvašení zpodního a kvašení svrchního není jeden 
a tenlýž? 
Od té doby, co francouzští zpytatelé dali buňkám kvasným místa mezi útvary 
rostlinnými; co se uznalo, že jsou tyto buňky skutečné mykodermy, které se rozmáhají 
- a rozplozují jako každé organisované individuum, a že jim k tomu třeba, jako každé 
3 
