=, WO 
stává buňkou. Ve zpodokvasných vsak buňkách viděl Mitscherlich jadérka, z nichž se 
nové buňky rodí, když stará buňka kuličkovitá praskne. ; (1 
Avšak učení Mitscherlichovo o povaze dvojích buněk kvasných a dvojákého jich 
rozplozování nepotvrzujou jiní badatelé, můžové to neméně na slovo vzatí na poli pří- 
rodozpylném, a sám Schlossberger, jemuž se podařily mnohé pokusy, neuzřel pod mi- 
kroskopem ani při buňkách svrchkvasných ani při zpodokvasných rozpložování takového, 
jako je popisuje Mitscherlich. Za to pak souhlasí s tímto učencém francouzští zpytatelé 
Desmazičres a Cagniard-Latour, ovšem jen co se týče buněk svrčhkvasných, jimž 
dal Desmazičres jmeno Mykodermia Cerevisiae. O buňkách zpodokvasných nepíšou ničeho. 
Z výsledků mého výzpylu zdá se mi, že je dovoleno souditi, že mykoderma cere- 
visiae není útvar dvojího druhu, nýbrž jedno jediné individuum ,„ jehož povrchní vlast- 
nosti; kulovatost anebo podlouhlost, jakož i barva běložlutá anebo nahnědlá jsou jenom 
následkové temperatury, při níž se buňky rodí, nikoliv ale organickou známkou dvojí povahy. 
Kdyby tomu takto býti nemělo, čím by se dalo vysvětlili, proč je v'pivě,. které 
na svrch kvasilo a v tom náhle ochlazeno bylo, netoliko zaražen plod buněk svrch- 
kvasných, ale i utvořené již a na dně usazené buňky svrchkvasné se tralí anebo pro- 
měňují a povahu i působivost buněk zpodkvasných na sebe berou? 
Podotknul jsem prve výslovně, že se mi nikdy nepodařilo, shledati po náhlých 
změnách temperaturních v pivě ty samé buňky, které se byly vyvinuly před tím, naopak, 
že měly buňky vždy, a skoro vesměs, podobu oněch buněk, jenž temperatuře odpovídají ; 
buněk, které se posud považují za zpodokvasné aneb za syrchkvasné, podlé tempera- 
tury, při které byly utvořeny. 
Sám chemický rozbor buněk kvasných jedněch i druhých neukazuje hrubě ničeho, 
co by se tomuto mému náhledu protivilo. Nechci se sice dáti výsledkem rozboru che- 
mického svésli, to jest, pro stejnou summu součástek a stejnou takřka formuli souditi, 
že již proto mají býti dvě hmoty aneb sloučeniny ve všem stejné. Naše uhlohydráty, 
vláknina, cukr, škrob, jsou stejného sloučenství a přece při lom ústrojenství docela roz- 
ličného. Při tom též sluší pamatovati, že buňky kvasné, byť i co mykodermy stály 
na pranízkém stupni ústrojnosti rostlinné, přece jsou skulečná individua, a jakožto ta- 
ková ne pouhé organisované látky aneb sloučeniny chemické. 
V buňkách kvasných nalezlo se rozborem elementárním, a sice ve zpodokvasných 
i ve svrchkvasných, téměř stejné množství prvků, součástek tohoto útvaru, a jen důsíku 
našel Schlossberger v buňkách svrchkvasných 11—12%,, kdežio ve zpodokvásných 
toliko“ 9—11%, nalezl. 
Tento však nadbytek dusíka v bůňkách svrchkvasných nepřekáží, smím-li tak sou- 
diti, nikterak náhledu že jsou buňky obojího Kvasu jednorodé. Mňohý útvar rostlinný 
Viikázuje brzo tu brzo onu podobu povrchní, brzo to neb ono sloučenstvíj podlé okolností, 
v nichž se byl zrodil, aniž by bylo pro takové rozdíly ihned přijímat třeba, "že jest 
útvar druhu jiného, zvláštního. U más, na př. kde podnebí dosti 'tiiírné máme, rodí se 
švestky jakž takž sladké, to jest čukrnáté. V Srbsku, kde v dobách čeřvnových, čer- 
vencových a srpnových panují náramná parna, tak že teploměr často v chládku -F 369 
R. a ráno již + 249 R. ukazuje, dospívají švestky do velikosti našich blum aneb vajec 
slepičích, a při tom se v nich" tvoří tolik cukru, že svou sladkostí v celém světě“jsou 
vyhlášeny švestky „lurecké.“ © Budeme-li proto nazývati švestku srbskou jinak“ nežli 
