228 jap 
Následovně by obnášelo v našem pivě množství lihu (v procentech) 
(x — 4875) 042. 
To nám však nepomůže, poněvadž hustotu mladinky, z které to pivo povstalo, 
neznáme. Ten počet se hodí jen pro sládka, který dobře ví, mnoho-li procentů 
extraktu pivo před kvašením mělo. ; 
b) Když se pivo do polovičky vyvaří, a pak zase až k původní váze vodou doplní, 
pak nemá lihu a rozeznává se od své mladinky jen menším množstvím extraktu. 
Rozdíl mezi hustotou mladinky a piva takto vyvařeného slove rozředěním skutečným, 
poněvadž pochází to rozředění jem od ztráty vykvašeného extraktu. Hustota piva 
vyvařeného je o něco větší než před vyvařením, následovně je skutečné rozře- 
dění vždycky o něco menší nežli zdánlivé. 
U našeho příkladu je hustota mladinky neznámá, tedy « (v procentech) ; 
hustota piva vyvařeného 6681 (v procentech), ledy skutečné rozředění 
x — 6681 
Množství lihu v pivě musí být i s tímto skutečným rozředěním v jakémsi 
poměru. Pro obyčejné druhy piva se může skutečné rozředění faktorem 052 
množit, a obdrží se množství lihu v pivě (v procentech); následovně 
(x — 6681) 052 = 
To nám však zase mnoho nepomůže, poněvadž © neznáme; i tento počet 
by se jen pro sládka hodil. 
c) Když se odtáhne veličina rozředění skutečného od veličiny rozředění zdánlivého, 
obdrží se rozdíl obojího rozředění; tedy 
(x — 4875) — (x — 6681) = 
6.681 — 4875 — 1806. 
Z toho je patrno, že není rozdíl obojího rozředění nic jiného, nežli rozdíl mezi 
hustotou piva po vyvaření a před vyvařením (v procentech extraktu). 
I zde je vyskoumán faktor, který, byv rozdílem obojího rozředění množen, obsah 
lihu v procentech určuje. Ten faktor obnáší pro pivo prostřední síly 224. 
V našem příkladu je rozdíl obojího rozředění 1:806, tedy je v pivě 
1806 X 224 — 404544 procentů lihu. 
Dle toho spůsobu lze množství lihu vypočítat, byť byla i hustota mladinky neznámá. 
Naše pivo obsahuje tedy © 6681 procentů extraktu, 
4045 ý lihu, a 
89274 vody. 
100:000. 
Konečně bychom se mohli i dovědět, mnoho-li procentů extraktu měla původně ta 
mladinka, z které to pivo povstalo. Vyskoumalo se totiž, že dává každý lot extraktu 
kvašením zrovna půl lotu lihu. Víme-li tedy, mnoho-li lihu v pivě obsaženo jest, můžeme 
ten počet jen zdvojnásobit, a obdržíme množství extraktu, z kterého ten lih povstal. 
Lihu jsme našli 4054 procenty, následovně muselo vykvasit 8108 procentů extraktu. 
Připočítáme-li těch 8:108 procentů k těm 6681 procentům, které ještě v pivě zbyly, 
obdržíme 14789 proc., t. j. mladinka, z které to pivo povstalo, měla 14789 proc. extraktu. 
Ten výsledek pro obyčejnou potřebu vystačí. Kde se však jedná o velikou přísnost, 
tam požaduje ještě malé opravy. Množství extraktu (t, j. těch 6'681 procentů) se určilo 
sice se vší přísnosti, nikoliv ale množství léku, neb ty faktory lihové platily jen u piva 
prostřední síly. Pro pivo silnější neb slabší patří však vždycky jiný faktor lihový. Na 
počátku zkoušky se síla piva ještě nezná, proto se vzal prozalím faktor prostřední; 
když se však jeho pomocí síla piva přibližně určí, dá se každé pochybení. opravit. 
K tomu je ovšem zase nové tabulky třeba, pro kterou nám zde místa nezbývá. 
Tento spůsob skoumání se zdá být na první pohled trochu pracný a obšírný, ale 
není tomu tak. Jediná práce záleží ve vyskoumání hustoty piva před vyvařením a po 
vyvaření; ostatek se vykoná pouhým počtem, jenž je za několik minut hotov. 
Sestavil: Prof, Josef Balda. 
Tiskem Antonína Renna v Praze, 1860. 
