2 



jsou příčinou, že jeho maso jest IvÉdé a tuhé; veliký žlufiií mčehýř poukazuje na úsilnou, 

 neunavenou pracovitost. H ^ V 



V krajinách na hmyz a rostliny bohatších má datel , jako na pí', krásný zlato- 

 křídlý datel v Karolíně, snadnější výživu; pí-ihnulý pěkný zobák jeho jest pak méně tvrdý 

 nežli zobák našeho datla a ukazuje na (o, že praciye v drevč méně odporném. Datel 

 náš, který má proklobá>ati tvrdé dUby i buky, má nástroj pfevnějŽf, tbiíž řlverliraiiný, těžký 

 zobák, laktéž má více práce nežli onen ; nalézá se tedy v okolnostech dělníka v špatné 

 práci, který víeé robiti musí « t)ředce menši ihzdU obdržuje. Zviáštč při všeobecném 

 suchu jde řemeslo jeho bídně, hmyz se zarývá hlouběji do kmenů a ukrývá se bedlivěji. 



Někteří mají datla za pláka smutného ; tomu ale jistě tak není. Datel jest sa- 

 motář, pracuje na svůj oučet a protĎ si zajisté nestěžuje, cití-li potřebu, dlouho a mnoho 

 pracovati. Jen nerozumný dělník nebo pošetilec, klerý štěstí v lenivosti a kletbu osudu 

 v neúnavné činnosti spatřuje, může datla pro jeho vytrvalost litovali. Sedhik německý 

 vypravuje v některých krajinách, že datel jest zaklený pekař, který líně za oknem 

 sedávaje lid falešnou váhou šidil a proto nyní až k soudnéinu dni bez ustání praco- 

 vati musí. 



Docela jiný úsudek mají Indiánové severoameričtí, etice datla co ptáka hrdinského. 

 Proto nosí rádi hlavu jeho s pevným zobanem a myslí, že síla a Vytrvalost jeho pak 

 na ně přejde. Ovšem jest datel rek ve svém spůsobn, alfe neunavený rek práce. Ne- 

 žádá ničeho více ; zobák jeho, který by mohl býti silrtou zbraní, mocné spáry, které by 

 mohly též lupu Se chápati, všechna snaha, všechna chytrost jeho jsoti výhradně vě- 

 nované práci. 



Práce lato jěšt rozmanit-ď a nikoliv snadná. Nejdříve skoumá výborný tento 

 lesník strom kladivem svým, totiž zobákem. Poslouchá pozorné jak strom zní, jako 

 když lékař ohledává nemocného. Věru již před tisíci lety mohli lékaři od zkušeného 

 ptáka důležitému umění auskultace se přiučili. Mnohý strofn, který obrovským svým žrů- 

 stem a zdánlivou zdravotou vysoko nad ostatní se zdvihá, pozhii datel co nakažený, ví, 

 že ulroby jeho již zkázu v sobě nesou. Vyskoumav strom přivlastní si jej datel a 

 uhostí se na něm, nebof jest dutý, zkažený a chová v sobě celé zástupy hmyzu. I hned 

 klepá na vrata obydlí hmyzového ; polekané obyvatelstvo illíká zé Všech stran, avšak po- 

 zorný lovec napichuje bez ustání ňa svBj mrštný, ku konci špičatý jazyk jednoho broučka 

 po druhém; pobíhá po kmenu dolů nahoru, hlídá tajrté východy lýkožrouta a vyhubí 

 v krátce na tisíce zhoubců lesních. 



Tak se Zaměstnává den ode dne ; jen dvakráte do roka pozbývá své vážné ihysti, 

 stává se směšným, ba zanedbává všechnu svou práci. BlaZe tomu, kdo jen dvakráte 

 llo roka s dolwé cesty zbloudí. 



Příčina této roztržitosti iJeiti jitiá nežli láská, směšným však se stáVá ne proto 

 že miluje, nýbrž že pťi tom celé své Vážnosti pozbývá. V pěkném snubním šatě, s jasně 

 červenou čepičkou poletavá se svými soupeři kolem samičky; ale zvyklý jtai na příšlié 

 zaměstnání neumí cit svůj tlumočiti tklivým zpěvem slavíka nebo lichotivými fikloný 

 a něžným přitoulem'm se holuba, neumí hic néž shiěšné skoky vyvádúli kolem Vyvřilené. 

 Tak přichází poctivý ale neuhlazený dělník s kytkou za kloboukem také k tíevésté, ne- 

 věda jak protnluvlti a pro samé řoťpaky jak se Otnčell. Víak iiic z toho : oba se libí (^ 

 švarní hoši. odmítnutí pak soupeři vzdálí se smutně a bez boje domů. Nyní, myslil Irý 

 mnohý, prozaháli pijřek všechen čas a bnde je jen po lesích toulati ; lomu ale dokonce 



