11 



Podélná údoli Iiinu, Salzy a Enže na severní stranč střodnfbo pásma, údolí Dravý 

 i)ff jij&ní strauO naznaCuji přirozené roz<iĚleni tohoto horslva. 



S rozdělením limto souhlasí dokonale laké vnitřní povaha horslva, slředni pásmo 

 totiž skládá se vesmčí z prahor, obě pobučin' ale z vrstev vápenných a pískovcových. 



Jakjo klín prorazilo střední prahorní pásmo vrstvy tyto pílvodné vodorovné * od- 

 hrnuli* je k su^eru a k jihu v předivných záhybech (viz ideální průřez Alp). 



Alpy servcrní. Alpy střední. Alpy jižní. 



Skoumdmo-li podle neomylných znakfl skamenStých tvorů stáří proražených vrstev, 

 tihledáme s podiveníni, že nřktcré z nich souhlasí nejenom s naší opukou a kvádrovým 

 pískovcem, nýbrž i s vrstvami jcStě mnohem mladšími. 



Tedy teprva po usazení a stvrdnulí jejich mohlo střední pásmo povsiatl. Cechy, 

 Morava, Uhry, celá severní Evropa mely již svou nynější podobu a ještě nebylo Alp. 



V dohě, jejíž pomĚmé 8(áři sice, nikoliv ale letopočet známe (viz Živu r. 1856. 

 str. 17. ), rozpukla so země v krajinách dnešních Alp a z lůna jejího vystoupla hmota 

 prahorní k oltromným svým výškám. 



Průměrní výška prahorní osy obnáší v západním Tyrolsku od švýcarských hranic 

 »i k Brenneru ítfKX)', od Brennera al k Velkému Zvonu (Grossglockner) 6500', odtud 

 at k východnímu konci 4500*. Nad touto výšku vystupují však jednotlivá temena na 

 10000'; dvé nojvyítí, totiž Orteles na 12300', VeUíý Zvon na 12000' 



Klimalické poměry byly, soudínio-li podle skamenělin, zajisté již tahové, že te- 

 mena hned při svém vytvoření sněhem pokryta byla. Nyní sahá zpodni kraj věéného 

 snĎhi na severní strané Alp k výšce 8100', na jižní straně k ShOď, v Korutanech 

 •!• na 8000'. 



Teprva pod těmito výškami poCíná rostlinstvo, prostírajíc se podle vyvýšení 

 v rcialifných pásmech po úbočí horském, než osvětlení těchto poměrů zanechme si 

 li jiné di)bé, nyní obrátíme svilj zřetel hlavně k podobě a slohu hor. 



Podle hořejšího roavržoní projdeme nejdříve prahorní osu hor od západu k vý- 

 chodu, pah severní a koneřnř jižní Alpy*). 



Alpi/ střední. 



Střední prahorní osa hor neběží bez přetrženi stejně, nýbrž obsahuje řadu je- 

 dnotlivých skupenin. které v orogratickém a geologickém smyslu zvláštní celky pro 

 sebe tvoří. Skupeniny tyto obsahiůf obyéujnd uprostřed žulu, a kulem ní rulu a 

 prahorní břidlice v podobé ohromného roztaženého vějíře, jak hořejší ideální průřez 

 ukazuje. Montblanc v Savojsku, Monlo Rosa, Finstertarhorn, Gollbard ve Švýcařicli 

 jsqu takové skupeniny^i ▼ Tyrolsku rozkládají se na západní straně dvě takové 

 ubri»Tské skupeniny, ivořjfle jádro tyrolských Alp. 



'\ Náskdijjíeí leméznalccké pomirjr jspu líčcoy Ole pxaci Sludeia u iíiiks geolospcW jednoty. 



