14 



podél Dríty a il Li«hze poá čéTrehjm pfikóvéem a vápeneélh Sktípéííí í-iilý Ve rfóKU 

 véjířovém. Skupeni toto jest k severu pokryto svote/n Túfé li te!lke1lo Zvóhil, ktélřý 

 beepochyby nic jiného není, netli pásmo promfilťnjch tt^azéhln. 



Velký Žvofl a jeHo okolí náleží k nejnlalefanřjšírti částem Alp a vyStoupftiťf ha 

 něj, ačkoliv poněkod nebezpečné, odmění se stohá*obné velebnými výjevy na úboči 

 a temena jeho. Velký Zvon náleží ještě do řady Turů, a VýzdVihtíje své temeno 

 blibko toho místa, kde Soílnohrady, Tyrolsko a Korutany Se Stýkají, řřístnp k rtěmti 

 otvířájse jen na jižní straně, od Sv. Krve, kteráž ves v Konitártech ve Výgde 4000' n.m- 

 leží. Zde zjednají se též vůdcové, bez jejichž (yortioci vystoupení na hotil jésť docela 

 nembžné. Ůfckou rífklí vede Stezka (Katzensteige) 6O-!J50' ťiad hučlvýih rúCéjem přes 

 liladké břidličné desky aí na alpský luh, kde se obyčejně přenocuje. Caííiě i ťáhá 

 vydáme se odtud na cestu, která až na teníeno 8 hodin trvá ; za dvě hodliiý doátd- 

 iieme se k zpodnírau kraji ledovée (Leiier^letScheř), kdé želiíka hOřSká k obtivi se 

 připnou. Vystoupivše přes hráí kamennou ledovcem naftřfirttadřnou ha ledtJVěc saWý, 

 nalezneme jej rozpukaný rožšedlinaňii 18—30' šiíokýhli a 120—150' hltbokýihi. Na- 

 hoře jsou obyčejně sněhem pokryty, pročež jesl velké opatrnosti |)ótřeíií, abý klftih*é talt6V6 

 mosty pod náirii se neproborily. Tři hodiny Ifvá cesta přes ledovec, pak lěprva na'- 

 stane skalní hřbet, z něhož se temeno zdvihá. Přes příkrou ledovoií plOchU vylezertťé 

 konečně na vlastmi hřebCii hbrský, z chloritové břidlice složený. Zde dal ve výšce 

 10620' kníže Salm vystavěti chýái, nejvyšší to staveni v Evropě. Pod Sebc(H Spaiřírtťe 

 opět Sv. Krev se špičatou kostelní věží a nejkrásnější ledovec rakouských Alp, ledovat 

 pasteří (Past«!-2fe). Odtud nastává vzhůru nejhorší cesta. Ostrý hřeben hffry táhne 

 se nahoru pod úhlem 35 a výše 43", vůdcové musí eestn v ledů a skále vysekávati 

 a pomocí provazu jeden druhého od stupně k slupni vytahovati. Sedmkráte opáktlje 

 se toto namáhání áž k j^rvnímu temenu Malého ZvOhu. Noha né^itti ^é od břitké 

 hrany horské ani v ptavo ani v levo pošinouti, neb zde visí nad propaslnii ohromné 

 spousty sněhu , hotové malým otřesením v strašlivé laviny se proměniti. Malý ZviVn 

 jest úBkfi 20 kroků ílloiuhý hřel)en, padající k Tyrolsku pod ůhlerti 68", k StflriOWad- 

 sku ale pod úhlem přímým; Velký Zvon jest jen o 80' vyšší a o 60' Vždáleriějš/, ak' 

 hluboká propast dělí obě temena. Po provaze spnsti nás vfldcOvé dolů a po prova- 

 zech vytáhnťm nás na drahé sU-»né na temeno Velkého ZVonii hahofu. Tstheho toto 

 jest ledefti pokrytý jehlanec, na němž jen 4—6 lidí místa liiá, a padá ke všein stra- 

 nám příkře. Rokn 1800 byl na něm ve skále upevněn železný kříž, jejž vštfk bouře 

 již dávho do propasti shodily, a peVný dřevený srub s llakoměrem , jÉjž t. Í84i3 

 Schiaginlweit ještě neporušený nalezl. 



Panorama, které Se s Velkého Zvonu spsrJřujeí jest nade všechno popsáni ve- 

 lebíte a krásnější yiý nežli s Montblanku. Mohutně roavinnjí se « nohou 'lemena 

 a hřbety středních prahorních Alp od Švýčar až k Uhrům, a Obé vápenná páíma pro- 

 stírají se nepřehledně před avakem. Při jasném povětří jest prý i Adi'iatské mtiře 

 viděiř. řůvabný jest pohled fra veliký ledovec pisleH, kléry boky hory objímá. 



Jen málo kdy podaří sé však, delší čas na temeně vytrvali. Obyčejně tlCi na- 

 hoř« ostrý studený vítr, a hrozivé mlhy nutí brzo k návratu. Seslup<fvánť jest však ob- 

 tížnější a nebezpečnější nežli vystupováni, a po provaze slfzáme podél ledových Mn 

 dolů k ledovci, na němž slunce již sníh změkčilo a zkypřelo. Šfaslhě dostaneme se 

 však po 14—16 hodipném namáhání do Sv. Krve, kde nás celá ves radostné «v«á. 



