Í6 



vřtší proměně mají břidlice tyto sloh krystalový, silnější lesk a pestřejší barvy, a při- 

 bližují se k pravému svoru a mastkové břidlici. 



Skameněliny jsou v pásmu tomto vzácné , ačkoliv není pochybnosti , že celé 

 pásmo téchto břidlic z vrstev z vody usazených povstalo. V mohutných ložištích vá- 

 pence a ocelové rudy, která u místa Dienten v Solnohradsku se dobývá, vyskytují se 

 úzké pruhy černé, ke grafitu podobné břidlice, v niž v malých peckách kyzových 

 silurské skameněliny se objevují, a sice nejčastěji Orthoceras gregarium, styloideum, siriof 

 tum, Cardium cornu copiae a gracUe. Podobné skameněliny nalézají se v černých vá-. 

 pencích silurských v okolí Pražském, kdežto značí svrchní oddíl soustavy silurské. 



Břidlice u Dienlenu jsou nejsvrchnějším pásmem hornin, spočívající na rule lázní 

 Gasteinských, a celé pásmo vápenců a břidlic, které dolejší Pinzgau od Dientenu až 

 k patě Turů v mocnosti 30000' skládá, musí ledy starší býti, náleží snad k zpodnímu 

 oddílu silurskému. Tytéž horniny jdou, jak bylo již podotknulo, po obou stranách Salzy 

 k západu a pokrývají celou prostoru mezi vápennými Alpami na severu a centrální 

 hmotou Túr přes Kitzbuhel a údolí Cllské až k Insbruku. Taktéž běží na východ přes 

 Admont a Vordernberg mezi vápennými Alpami a rulovými horami severního Štýrska 

 až k Schottvvienu a Gloknici u paty Semerinku. Celé toto pásmo vyznamenává se 

 bohatvmi ložišti ocelové rudy (Spalheisenstein), z níž ode dávna výborné štýrské 

 železo se laví. Podél celého toho pruhu jsou otevřeny bohaté železné doly : u Gloknice 

 v dolních Rakousích, u Neuberku, Seewiesu, Vordernberku, zvláště u Eisenerzu, pak 

 u Admontu ve Štyrsku, u Dientenu v Solnohradsku, u Schwatzu v Tyrolsku a j. 



Na jižní sírane Alp středních jest pásmo břidlic mnohem menši, prahory stýkají se 

 bezprostředně s útvary vápennými. Jen v Štyrsku, v severním okolí Hradce po obou 

 stranách Múry vystupuje u paly rulových hor pohoří, složené z břidlic a vápenců, 

 které dle skamenělin v nich obsažených náleží k útvaru devonskému. Ve vápenci 

 vrchu riavuče, blízko u Štýrského Hradce, nalézá se, mimo rozmanité koraly, Cya- 

 thophyllum explaimtum, C. hexayonum, C. turbinatum, C. caespilosum, Calavwpora spon- 

 gites, C. polymorpha, Stromatopora conceiUrica, Pecten grandaeviís, Inoceramus invei-sus, 

 Clymenia laevignta a rozličné ÚHhocery. V lomech červeného vápence západně od 

 Pavluče objevují se Oriliocery a GoniatUy, vesměs skameněliny soustavy devonské. 

 Velmi památné jest rozšíření útvaru kameno uhelného v středních Alpách. Útvar len ne- 

 obsahuje zde mohutné, daleko rozsáhlé vrstvy s mocnými flecemi uhelnými, jako v Ce- 

 chách, nýbrž jenom jednotlivé ostrovy na temenech břidličných hor, zvláště ve Slyrsku 

 a Korutanech rozšířené. Zvláště vyvinutý jest lakový uhelný ostrov na Slangalpě 

 u Turrachu v Korutanech, severovýchodně od Gmundu. Pohoří léto krajiny, souvisíc se 

 Sulnohradskými Túry, skládá se ze svoru a břidlic, příkře zdvižených, v nichž ložišlě 

 ocelové rudy a vápence se vyskytují. Ruda zde dobytá taví se v železných pecích 

 Turrachu. Smí-li se podle obdoby soudili, náležejí tylo břidlice, jako ony u Dienlenu 

 v Solnohradsku, k útvaru silurskému. V značné výšce nad údolím vystupuje na při- 

 okrouhlených a lesnatých horách břidličných několik kup v řadě od západu k východu, 

 zdaleka již znatelných podle nápadné lysosti, podle kolmých slěn a nahromaděných 

 balvanů. Kupy tyto skládají se ze světlošedého a bílého pískovce křemenného a sle- 

 pence, a mají vrstvy skoro vodorovné. V hlubší části leží pískovec a slepenec čer- 

 vený,' v prostřední části pak objevují se vrstvy tmavošedé břidlice se slabými flecemi 

 jmthracitového uhlí. V těchto břidlicích nalézá se hojnost otištěných kamenouhelných 



