17 



rostlin, podobných k otiskům uhlí českého. V Karlových Láeních (Karisbad) v horních 

 Korutanech upotrebují se horniny uhelné z^IáMním spůsobem. Balvany pískovce pro- 

 niknuté uhlím rozpalují se a hází se pak do vody, kteráž ke koupání slouží. V no- 



vĚjii době byla zde prý mohutnější uhelná flec odkryta. 



I 



Alpy tevemi. 



Podél severní strany středních Alp táhne se od Bodamského jezera až za Ví- 

 densky Sněžník u Gtoknice široké pásmo vápenných hor, plné kolmých stěn a klika- 

 tých temen, které velebnou mohutností svou samy velikány středních Alp překonávají. 

 Vápenné tyto Alpy vyzdvihují se náhle z nejhlubších údolí až k nejvyšším temenům 

 10,000', kdežto střední Alpy výše [sice ale zponenáhla vzhůru vystupují. Výšku svou 

 podržují i ve východní části, kde prahorní osa pod sněžnou čáru se snižuje a stávají 

 se tedy konečně i mnohem vyššími nežli střední Alpy. Hochschwab v severním 

 Štyrsku, 7000 vysoký, stojí naproti prahornímu Rennfeldu 5000' vysokému; Vídenský 

 Sněžník, 6000' vysoký, přesahuje daleko prahorní vrchy Lilavské 3000' vysoké. 



Severní Alpy podobají se rozbouřeným vlnám oceánu, které bouří severní hnány 

 v jihu na prahorní val horský narážejí ; od něho zaraženy dmou se násilně vzhůru a 

 prelaniuji se nazpět. Již od břehů Dunaje čeří se předhorní krabotina jako severním 

 větrem hnaná, výše vystupuji vlny mezi Welsem a Solnohradem nebo jižně za Mni- 

 chovem bliž tyrolských severních hranic ; v Solnohradsku a Solní Komoře rakouské 

 dme se však vlna za vlnou vždy výše, až poslední nejvyšší náhle k hluboké prorve 

 u paty středních Alp se vrhá. 



Širkíi tohoto vápenného pásma jest známá, obnáší 6 — 8 mil, výška temen bývá 

 v průměru o 2000' stop nižší nežli temen prahorních. Huchvogel v údolí Lechu má 

 9000', Zuospitze u Lermosu 10,000', Solstein u Innsbruku, VVatzniann u Berchtesgadu, 

 Uebergossene Alp a Dachstein 9000' výšky ; zvláštní ráz dávají těmto krajinám úzká 

 skalnatá údolí, kteráž vápenné Alpy od jihu k'severu napříč prorážejí, jako údolí Lechu, 

 Isaru, Innu u Kufsteinu, Salzy, Traunu a Enže. V úzkých těchto, nebetyčnými ska- 

 lami obstoupených prorvách hučí a šumí divoké avšak malebné prahy a vodopády; sem 

 náležejí především rokle Kitzbiihlské Achy, místa u Kossru, úžiny Sály, prosmyk Lueg 

 na Salze, těsné průchody Traunu u Oberlraunu, hučivé údolí (Gesáus) Enže a j. 



Veliký jest rozdíl v pohledu na prahorní a na vápenné Alpy. 



V mírném postupu vyzdvihují se přední řady centrálních Alp ; hřbety, hrany a 

 čeřeny jejich jsou povětřím okulaceny a obroušeny, podoba jejich jest tedy více uhla- 

 zena. K-lumu jsou vysoko pokryly krásným oděvem lesním; rozkošné fialové čáry 

 na alpských luzích naznačují sice ještě pevnou kostru hor, pata ale jejich jest ukryta 

 v lemnomodru lesním, kleré k hořejšku ve skupeniny se rozděluje; teprva vysoko stá- 

 vají se lesy řidšími a jen jednotlivé bouři zkřivené a pólo setlelé smrky a modříny 

 vylézají ještě výše; plazivá tuhá kleč vylézá však ještě výše nežli kmcnné sosny. 

 Ve vyšším pozadí horských údolí pne se konečně vzhůru obrovské, lysé horslvo, a 

 nad tím ještě jednotlivá sněhobílá temena. Odtud sestupují hnědé, šedé a modrošedé 

 skaliny hlouběji do zelenosli luhů, široké sněžné prostory vyplňují mezery mezi hně- 

 dými stěnami a jehlami, a pusté ledovce pokrývají dol a vrch. Jako z travnatých úbočí 

 jen příkré, lysé skaliny vystupují, tak přetrhují ledový šat též jen černé špičaté jehly. 



živa. i»ó;. 2 



