do jezera Traunsee, nalézá se taktéž, ftada osaraotnělých nummulitových vápencĎ a 

 pískovců objevuje se také mezi Solnohradem a Gmuiidcm v předhoří alpském, pak se- 

 verně od Vidné n Stockerau, taktéž sem náleží malá část Vídeiiského pískovce u Klo- 

 sterneuburku a snad také příkře zdvižené slinité vrstvy Tuinského pole (TuUnerfeld). 

 Krajina tato, pokryta polmi a lesy, zbraňuje však zevrubnějšíma zpytování 

 téchto útvarů. 



NovéjH útvary (Neogen) skládají hlavně nižší krabotinu a roviny u severní paty 

 Alp od Švýcar skrze Bavorsko, Solnohrady a Rakousy až do Uher; nenáležejí ledy již 

 k Alpám. Jednotlivé ostrovy těchto z většího dílu mořských útvarů vyškytají se však 

 uprostřed Alp, zvláště v Šlyrsku, a sice v polohách několik tisíc stop nad sebou vzdá- 

 lených. Takové ostrovy, složené hlavně z pískovců, nalézají se na př. u Atlenzu, Parsch- 

 lugu a Lubny (Leoben); u Parschlugu obsahují četné otisky listů, upomínající na Kvě- 

 tenu jižních krajin severoamerických. 



Novější nánosy étérku a písku dosahuji na severní straně rakouských Alp ná- 

 ramné mocnosti, svědčící o síle alpských rek, které od povstání hur těchto až k době 

 nynější ve své záhubné práci neustály. Zde musíme hledati rozmanité zříceniny se- 

 sutých hor a urvané částky hluboko vybrázděných údolí. Již mimo Alpy, v rovnějších 

 krajinách bavorských, zbuzuje velká hloubka, do kteréž se řeky v štěrku zaryly, naše 

 podivení. U Solnohradu a výše až ke GoUingu odpláchla voda starý prikrov štěrkový 

 až k vápenným skalám Monchsberku, zámku Herrnhausen a kostela sv. Mikuláše 

 u Gollingu. Uvnitř v Alpách objevují se ještě mocnější nánosy. U Innsburku jest, 

 asi 300 stop nade dnem údolí, pevný slepenec vápence a dolomitu s červeným tmelem 

 uložen ve vrstvách vodorovných, na sáhy silných ; slouží zde co výborné stavivo. Jest 

 to starší nános (Diluvium), který bezpochyby velkou část údolí Innského pokrýval. Nad 

 tímto slepencem leží obyčejný šedý slepenec křemitý taktéž v neobyčejné mocnosti ; 

 nebof až k temenu Brenneru pokrývá skoro všude vystávající skály, a v stržích na 

 180 — 240' vysokých dají se střídavé vrstvy štěrku a písku ve vodorovném položení 

 dobře rozeznati. V údolí Bystrickém (Pusterthal) protíná silnice mezi Brunnecky a 

 Wellsberkem naplaveninu 160' silnou, která celé údolí vyplňuje a horskou vodu jen 

 úzkými roklemi vypouští. Vyplíknntí nepokročilo zde ještě tak daleko jako v údolí Innu. 

 Útvary plutonské čili ohnčrodé, které na jižní straně Alp, zvláště v Tyrolsku, 

 náramnou rozsáhlost mají, jsou v Alpách severních dosti vzácné. Jen ve Werlen- 

 slých vrstvách v Solnohradsku a v Gosavském ótvarn u Sv. Wolfganga a u Ischlu 

 objevují se horniny dioritové a trachylové, prorážející vrstvy usazené. 

 9lív To( stručný nástin geognosie severní části Alp rakouských, fct«rý však siaii 

 podati pojem a přehled slohu jejich. Přeji, aby přehledu toho s užitkem bylo upotře- 

 beno při horopisném výkladu Alp, jakož i při cestě, jakou snad některý z čtenářů 

 našich časem do velebných těchto hor podnikne. Výklad jižní strany Alp zanechám 

 si pro pojednáni příští. 



Vlákna rostlinná. 



Od Jos. Baldy. 

 1. Bimiéina. Bavlna střelná. Kollodium. 

 Veškeré částky rostlinné jsou složeny z bunic. Bunice tyto jsou duté měchýřky 

 rozličného tvarn, a bývají uvnitř dílem tekutými, dílem pevnými látkami naplněny; 



