41 



nemohou; a přfze rufnt by se lo snad spíie dalo vyvésti. Nití z vláken míchaných 

 nelze žádným jiným prostředkem vyšetřili než drobnohledem. Ano drobnohledem lze 



vlákna Ini-ná a bavlněná i v papíře ro- 



(Obr. 6.) 



Nékolik vláken z tenkého, neklíženého papíru 

 tiskacílio ; B znamená vlákna bavlnéná, L Inéni a 

 ,Y hmotu onplné rozemletou. 



zeznati, kde se předce oboje vlákna 

 pospolu velmi rozemletá nacházejí (viz 

 obr. 6.). 



Bauer poznal drobnohledem , že 

 tkaniny, v klerých niumie egyptské za- 

 obaleny Jsou, nejsou z bavlny (jak se 

 vůbec tvrdilo a dokazovalo), nýbrž z ti- 

 slého lnu ; on vyšeli-oval mnoho tukových 

 tkanin v rozliCných sbírkách anglických, 

 a v žádné nenašel ani jedinkého vlák- 

 na bavlny. Tkaniny tylo jsou rozličného 

 druhu ; máme kusy hrubé co plátno 

 pytlové, a zase tenounké co indický 

 mušelín; jsou to svědkové průmyslu 

 staroegyptského, jediné památky tkadl- 

 covstvi ze starých dob, o némžto ve spi- 

 sech pozůstalých jen roztroušená po- 

 dotknutí nacházíme. Z toho lze nejen 

 soudit, že předení a tkaní Inu již v 

 nejstarších dobách známo bylo , nýbrž 

 i že umění loto již tenkráte veliké dokonalosti dosáhlo, neb některým pozůstalým hadrům 

 ještě nyní se obdivujeme. Některé tkaniny jsou i barvené, a svědčí o tom, že byl in- 

 dych již ode dávna v Egyptě znám, a že se ho jako nyní již co barviva užívalo. 



Drobnohled se stal ledy již u mnohých průmyslníků nástrojem nevyhnutelně 

 potřebným. Ovšem se ještě nevyplnilo, co Newton před 150 lely vyřkl, totiž, že bude 

 drobnohled v několika desítiletích stáli na stole každého vzdělaného člověka; ale doba 

 příští v\rok tento jistě uskuteční. 



4. Rozdíl vláken rostlinmjch a zvířecích. 



Tkaniny nebývají složeny vždycky jen ze samých vláken rostlinných, nýbri 

 někdy i z vláken zvířecích a rostlinných. Všecka vlákna rostlinná rozeznávají se od 

 zvířecích již tím, že se skládají z pouhé buničiny — látky lo bezdusičné ((^j H,, 0,o) — , 

 a že právě proto zmodrají, když přijdou najednou >e spojeni s jodem a kyselinou sir- 

 kovou ; na vlákna zvířecí jod s kyselinou sirkovou nepůsobí. Každé vlákno zvířecí 

 má v sobě mnoho dusíka. Spálíme-li vlákno rostlinné (k. p. plátno, papír a j.), pro- 

 mění se ve vodu g kyselinu uhličitou, při čemž žádný nepříjemný zápach nepovstavá ; 

 spálíme-li ale vlákno zvířecí (k. p. sukno, peří a j.), promění se ve vodu, kyselinu 

 uhličitou a čpavek (Ammoniak), a vydává zápach odporný. V cukru a kyselině sirkové 

 barví se vlákno zvířecí riiiové, kdežto vlákna rostlinná spůsobem tímto barvy své ne- 

 proměAují. Nejsnadni'jší rozdíl obojích vláken zaleží ale v lom, že se ve vařícím 

 silném louhu vlákno zvířecí ouplně rozpouéti, vlákno rostlinné však nerozpuštěné zů- 

 stává. — I chlorid ciničitý jest citlivým prostředkem k rozczná>áni vláken rostlinných 



