70 



druhfiv, (lva v severní Americe a dva v střední Evropě, Corylus Coliirna v jižní, 

 bezpochyby z Malé Asie pocházející. Ostrya má representanty v jižní Evropé a v se- 

 verní Americe. Kaštan jedlý (Caslanea vesca) náleží více horním krajům, v jižní 

 Evropě i také ve střední Asii, krom toho má Amerika severní snad dva druhy. Druhy 

 habru nacházejí se v Americe severní, v Asii střední a v Evropě ; habr obecný (Car- 

 pinus Betulus) jest strom milovný roviny a pahrbkťiv a nevystupuje v Alpách přes 

 3500'. Rozšířen jest hlavně v středu Evropy; na západ a sever, a na východ v jižním 

 Rusku nesahá tak daleko jako buk. Nejdále na sever, ba až za kruh toCnový, v Evropě 

 a Asii mírné a studené přicházejí břízy, v severním Rusku tvoří celé pěkné vysoké 

 lesy, kdežto u nás více jen porňznu a v světlých skupeních přicházejí. Druhy topolĎv 

 domovem jsou v Evropé a severní Americe; vrby pak obývají vlhká místa a poříčí 

 v mírných a studených krajích severní polokoule, některé vystupuji v Alpách až ku 

 hranici věčného sněhu , zakrňujíce v plazivé nízké křiky ; málokteré na vysokých 

 horách pásma teplého a tropického v Africe, v Indii a Americe. 



Popis geologický Taler i pásem přilehlých. 



Od L. Zejsznera, professora mineralogie v Krakově. 



Neokomský pískovec s rohovým křemencem, který jak předtím *) ukázáno bylo, 

 na severní stráně Karpat od Nového Jičína v Moravě až k Věličce se táhne, střídá se 

 síále s lupky slinitými a jíly, z kterých vylučují se tenké sloje hlinitého sferosideritu. 

 K železným rudám těmto, jakož I k jílům přidružují se skameněliny; řidčeji potkáváme 

 se s nimi v pískovcích a slepencích, kdežto zjevně naznačují útvar křídový a jmenovitě 

 zpodní jeho oddíl totiž Neokomský. Nejhojnější jest : Belemnites bipartitus ; velmi hojně 

 nalézá se v křehkých slepencích vrchu Garbalki nad Voličkou a v Slezsku B. pťsiilli- 

 formis, dilatalus, Nautilus Neocomensis, Requienianus ; taktéž velká rozmanitost Ammo- 

 nilův, jmenovitě Ammoniles subfimbriatus (u Liběrlova), A. recticostcUus (a Mogilan, 

 v lese Libotym u Stramberka) , A. Grassianus, Julietii, slrialisulcaius, Emerici, Ma- 

 theroni, belus, Asterianus, fascicularis, Scaphiles loanii, Amyloceras Duvalianus, Mal- 

 Uieroniantts, Criocéras Puzosianus, Emerici, Duvalii, Apiychuí Didayi, Blaimellei; z bra- 

 čhiopodův : Rhynclíonella peregriiia, Terebralulina auriculata; některé nové otisky rostlin 

 jako Plerophyllum Buuhianum, nervoswn, Culmiles jiriscus, Equiteliles Bouchardii, Cicá- 

 dites Brogniarlii. 



Útvar len tvoří úzké pásmo na půlnoční straně Karpat, řídko něco více neb 

 méně než míli široké; počavši od Věličky táhne se bez přetrženi přes Liběrlov, In- 

 wald, Bialu, Bělsko, Ustroň, Těšín do Moravy, kde znamenilěji se rozvinuje u Stram- 

 berka a Nového Jičína. Ačkoliv usazenina tato obsahuje velmi čelné sloje hlinitého 

 sferosideritu, jsou tylo sloje předce velmi tenké, řídko mají více nežli 3—9 palců 

 mocnosti a 20—25 podílů na sto kovového železa. Pro lacinost dříví v těch stranách 

 možno však předce z této rudy dobývali železa, a při všem obtížném dobývání a chu- 



•)V živé 1856 str. 232. Nemoha pro nahodilé okolnosti pojednání toto již v loňském roku dokončiti, 

 poslal nám slovutný p. spisovatel pokračování tcp.rva pozdéji, římž se zde u čtenářstva našeho 

 omlouváme. R^d. 



