71 



dubě iiidy tavi u TéSíiia ílyiy velkii pece ročnC 20—25000 cfnifi litiny. Jiné železné 

 pece taví z tó nuly železo pod Živcem, v Suché a Makoře. Ve východni Haliíl jsou 

 pak jenom mcnSí pece, vyrobujíce 1000 — 4000 centův, v l'odhorodcich, v Školu a ně- 

 kterých jiných místech. 



V nejužšim svazku s pískovcem Neukom.ským zůstávají šedé vápence, počínající 

 na Kozách a znamenité vyvinuté u Bělé, Bělska, Ustroni, Těšína. Vápence ty délí so 

 v tenké vrstvy a jsou rozmanitě nachýlené, proražené skalami hypcrslenovými, slohu 

 zrnitého a pevného. 



Oddělení Gaull. Skládá se z pískovců zrnitých potrojným uhlancm spojených ; 

 podle Hohenefrgera jsou docela podobny k pískovcům Neokomským, jako i k niimmu- 

 litovým, toliko skameněliny ukazují, že to jsou jiné usazeniny, jako: Ammonites mam- 

 inilalU)!, denarius, tardefurcalus, Milhlianus, Mayorianus, Germari, Bouchardiamis, Un- 

 tjordianiis, BacuUles verlebralů, liostellaria papilionacea. Pískovce ty nalézají se na 

 hranicích mezi Slezskem a Uhry. Zdali ten spůsob výkladu jest pravdivý, dá se ne- 

 snadno rozhodnouti ; na každý spůsob jest hypothelický. 



Vápence horalové útvaru jttrového spojují se zdánlivě co nejúžeji s pískovci Neo- 

 koniskými ; zprostředka jic'i vynikají v Inwaldu, Ročinách , Stramberka a l'okřivníku 

 v Moravě co značné skalnaté útesy; ba u Inwaldu viděti jest skály k serpentinu po- 

 dobné, jež ony vzhůru vyzdvihly ; ostatně tvoří vápence Stramberské na mnohých 

 místech značnější pásmo, obstoupené lupky útvaru Ncokomského, a ční uprosřed pískovce 

 Neokomského v podobě zaokrouhlených balvanů, jako u Přemyslu, Sygnečova pod Vě- 

 ličkou, v Rybné u Tymbarku, v Liběrtově a Glogočově u iMogilan, u mnohých míst 

 v Slezsku, jmenovitě v lese Vislici u Akačova, u Koňaková, Sedliště, Iskřičína, Vila- 

 movic, v Moravě u Ryehalčic. Balvany tyto povstaly rozkotáním vrstev vápenných, 

 později byly vodou zaokrouhleny a zároveň s pískovci usazeny. 



Vápence korálové zavírají v sobě velmi četné skameněliny, které vesměs nazna- 

 čuji oddíl jurského útvaru, nazvaný u Angličanů Coralrag, od Quensledta vápencem 

 korálovým. Všelijaké drobné znaky různí ten vápenec neroslopisné od houbového vá- 

 pence; v celku jest velmi čistý a jednostejný, bílý nebo žlutavé bílý, a nemá nikdy 

 přimíšeného křemene; za příklad uvádím Inwald, Ročiny, Štramberk. Vápence ty řídko 

 mají oddíly odpovídající vrstvám. Mezi Ammoniiy toho vápence vyznačují se hlavně 

 Ammonites pt^choicus, Calypso, picluralus, infundibulum, fascicularis, Neocomieiuis, Se- 

 c^uionia, stranguhius, semisulccUus, Grasianits (ze Stramberka podle Hoheneggera. Jahr- 

 bach der geol. Reichsanstalt 1852. N. 3. str. 138). Podivnou okolnosti jest, že u In- 

 waldu není skoro žádných hlavonožců, neb vedle četných skamenělin jiných čeledí 

 nalezl jsem pouze jednoho Nautila, a ten nedal se blíže ustanoviti. Všecky skameněliny 

 Inwaldské náležejí beze vší pochybnosti k útvaru jurskému; co Hohenegger považuje za 

 Neokomské Cnproliny, jest Diceras Aminonii a Lucii. 



Nesčíslné Neriney vyplňují vápenec Inwaldský, jako Xerinea BruninUana, car- 

 paUitca, Wosinskiana, deprcssa, ď Orbujnijana, Mariae (Hohenoggcri, Peters), Staszycii, 

 pak Natica Inwaldiana. Z dvouskořápných nacházejí se zde velké lastury Gurdium co- 

 rallinum, pak Corbis decussala, Diomjsea, Peclen virdunensis, Terebratula insignis, nej- 

 větší ze všedi známých Terebralulí T. immanis, dlouhým zobákem opatřená 71 No- 

 sihowíhiana, ci/cloffonia, husloskořojiatá Rh<jnchůnella pai}h;f(.h{fi, připomínající na lasturu 

 Davidsonia Verneuillii (Davidson Inlrod, foss. Brach, of Great Brilain, IV. pag- lU. fig. 36, 



