86 



lehdáž rostlinář, později nákladem Matice Vřeobecný rostlinopis (1846) a poíátkové 

 rosllinství, s ozdobným atlasem v kvartu fklerý. nevím proí, v seznamu knih matiř- 

 níoh se ticohlašuje) : a zdá se, že jiných dělníkťi na tomto poli ještě nestávalo.— Méně 

 řkoupý b\l Pre-1 v sdělování svých pokusů mineralogických, frrystalloerafickýoh. palae- 

 ontologických, až i ly poznenáhla n zvláštní knihy vzrostly. Ještě nacházíme několik 

 článkťi chemickvch, mimo rozbor vod Libničenských od Karla Presla také rozbor íer- 

 veného deště u Blankenburku spadlého podle hollandskýcli chemikA Mayera a Stoopa. Luř- 

 bou speciální se PrcsJ nezanášel, nicméně sestavil knihy o luíbě povšechné, pak o rost- 

 linné a živočišné ve dvou dílech r. 182S a 1835, i získal si tu zásluhu, 'že první vy- 

 tvořil ouplnou terminologii chemickou, která i podnes z většího dílu svou platnost za- 

 chovala. Množství článkfi se nachází v Kroku týkajících se fysikalní geografie. O té 

 Presl obšírnějšího díla nevydal, avšak by se to jistě bylo stalo, kdyby mu bylo popřáno 

 bylo delšího bezstrastného živobytí, an k lomu dílu znařných zápisek a knih poho- 

 tově měl. Také lékařství bylo v každém dílu několika články zastoupeno. Přispěli 

 k tomu oba Proslove, hrabě Berchtold, hlavně pak A. Jungmann přehledem a pojmeno- 

 váním neduhů lidských. Tenf také sdělil v Kroku krátkou anthropologii. kdežto mimo 

 krátkou anotomii a fysiulogii něco o letorách, o vyvinování se lidského živobytí postu- 

 pem věkův, o plemenech lidských nacházíme, viak velmi málo o duševědě. nejchudší 

 podíl vzala technologie, kdežto mimo pojednání o dobýváni kamence a výteěný článek 

 o lnu od Chmely ničehož se nenachází, snad že praktické předměty z časopisu rázu 

 najyíce vědeckého naschvál vylučovány byly. Nahradilf to později Preál a* ji- 

 ných stranách. Pisatel těchto řádků jen něco málo na počátku se zúčastnil \ Kroku : 

 dal se cizinou lákali, jako druhdy rytíři češti potulující se po cizích dvorech, aby sobě 

 tam získali slávy a pak teprv uznání ve vlasti. V pozdějších sešitech sdělen rozbor 

 mikroskopický zubů, ii pak znčálek pojednáni o tysíologii mluvy lidské. ' ■ >' ■>' 



Krok nebyl periodický časopis, vycházel v neurčitých lhůtách K tomu ani dd*". 

 statečných literárních sil nebylo, ani dosti četného publikum. Náklad byl na 300, 

 a sotva 200 odběratelů. Mimo to nioiila se jen malá suma jemu věnovali, an mnohem 

 důležitější práce, vydávaní soust!t\ních učebních knih, hla\ni výlohy požadovaly. Pro-ni 

 čež také jen zřídka vycházel svazek po svazku, v prvním roce (1821) dva. (byl«l 

 v tom viděti dubroii vůli), pak Iři za Iři léla (1822—23-24), pak po přestávce dvou' ' 

 let zase dva svazky (1827— 28): v třetím desítiletí (1831 - 33^34— 3<)— 37) vydáno^ 

 5 svazků, až pak poslední roku 1840 na svěllo vyšel, kdežto Presl dokonav z větší části 

 svou úlohu vědeckou, k záležitostem prňmyslným, později k politickým své zření obrátil. 



Zdálo se mně z počátku, že by byl Musejnik, a vůbec zřízeni Matice Kroku na 

 ujmu bývalo. Co se lýce látek v Musejníku, dojista ne, neb tam převládaly látky- 

 historické, filologické, v Kroku pak přírodnické vždy více a více se šířily. Záleželo 

 to tedy na vydavateli a na publikum. Věčná škoda, že jemu nebo některé jiné 

 z našich moudrých hlav nepřišlo na mysl vydávali Kroka pomocí českého Mltsea 

 a později Matice české. Kdež bychom se již byli octli od roku 1827, za tři desíti- 

 letí! Jaké by se byly vyvinuly síly a schopnosti, které lakto ladem zůstaly ležet a ko- 

 neCně netečností vlastní a nepříznivými okolnostmi zahynuly. Tot nám zřejmě uka- 

 zuje, jaké prozřetelnosti a obezi-elosli třeba veřejným ústavům, líímaji-li co možná 

 nejblahodárněji působiti na čas i na biido.uťoost. '' ' 



