106 



rumbidžim 121'. V neveliké rovině lé vystupují solvy viditelné r/dké kopce žniy a j. 

 na 300', až na východr- \ 4—600' svah západní pobřežního pohoří s výběžky svými 

 počíná. Celá planina ta jesl poiišf suchá a solnaiá, kde jen u řeřisf nějaké živobytí 

 te udržeti může. Avšak mimo Muiray a Moiumhidžl, ježto živí sníh věčný hor War- 

 raofongských. vys<cliají oslalní řeky v lélě na povrclm a nechávají jen v hloubkách 

 koryla som lam kahižiny vlhkého bahna, lak i Darling-. Kde řeky ly z pobřežního po- 

 hoří vynikají, tvoři často močál (Macquarie, Lachtan, Bogan) a pro nedostatek spádu 

 v cjlém běhu svém mnoho třmí (anacreek) a jezer (lagoon) : než po dešlích zaplavují 

 někdy celé okolí. Mn ray, nežli se k moři dostane, musí se prahem prodrat skrz 

 planinu Iřelihorního vápence, 1—200' vysokou, a tvoří pak líman Alexandrinaský, 

 solnalý, průměrně jen 7' hluboký, 15 mil dlouhý a až 8 široký od moře přesy- 

 pem odloučený, klervžto jest překážkou splavnosti té řeky, neb výše má 1200' šířky 

 a 20' hloubky a pod pohořím pobřežním 350' šířky a 12' hloubky. Nicméně parolodě 

 již skutečně plouly po Murrayi , jehož hladina po deštích ještě o 10—12' výše 

 vystupuje. Ale přesypem je i kocábce nebezpečno plouti. Solnaiá poušf Malli, keři- 

 nami pokrytá, leží mezi Murrayem a západním koncem pobřežního pohoří Grampiánů 

 v osadě Viktorii, a řeky ztrácejí se zde v solnatých jezerech, jako n. př. řeka Wim- 

 mera v jezeru Hindmarsh. Severní konec této Murrayské roviny neznáme ; u řek Vik- 

 torie, Wairego a j. našel Mitchell vždy ještě rovinu 5-600' nad mořem, která asi 

 tudy s vnitřní australskou pouští souvisí. 



Velké pobřežní pohoří není souvislé horslvo, ale vysočina, brzy příkré hory, 

 brzy horní planiny IvoHcí. Západní konec — Grampiány a Pyreney v osadě Mktoria — 

 vyniká až k 4500' (hora William) a skládá se z kup čedičových nad planinou žuly 

 a břidlice ; sloje iřelihorni tvoří nízké pomoří, a víme o stopách silurských a uhelných 

 vrslev. Severně od mysu Wilson jest nejvyšší díl toho pohoří. Alpy australské čili 

 pohoří Warragongské, v horách Hotham a Latrobe 7000', v hoře Kosčiusko (od Stře- 

 leckého tak zvané), 6500' vysoké a sněhem věčným pokryté. Uprostřed leží krásná 

 horní planina okolo jezera Omeoského, 3100' nad mořem, a údolí žulové pod syenitským 

 Košciuszkem má prý 3000' hloubky. Jakkoli toto pohoří málo známe, víme přece, že 

 zde poměry skutečně alpské nastupují. Jižné leží třetihorní nižina Gippsland, kde řeky 

 se v límanech King a Wellinglon mezi písčitými dunami až 200' nad mořem ztrácejí. 

 Severně od Koáciuszka leží planiny Moneróské a Argyleské 2—3000' nad mořem, které 

 se na východ v krajině Camden k moři sklánějí (jezero led vyschlé George je 2151' 

 nad mořem, jezero Bathurst 21220- Dále na sever, kde se řeky Wollondilly, Groše 

 a j. až 1500' do těch planin zaryly, šlovou Modré hory, ač i zde sotvy převyšují 3000' 

 jen na západě vyniká nedaleko planiny Balhurstské (2000' nad mořem) hora Canobolas 

 na 4176'. Údolí řeky Goulbiírn dělí je od severního pohoří Liverpoolského, as 4000' 

 vysokého, jež v hoře Sea>iew k 6000' vyniká. Severněji leží roviny Liverpoolské 

 1—2000, Nové Anglie 2—3000' nad mořem, a rozvodní pohoří (Dividingrange) dosahuje 

 v hoře Lindesay 5700' — ale tu přestává naše známost horopisná pohořím okolo hory 

 King 2646'. Leichhardt dával severním horám asi 2—3000', z moře lze však viděti 

 horu Dryander 4292', Bellenden 4894' a j. Střelecký dává celému pohoří pobřežnímu 

 3500' rozvodní výšky a spádu východnímu 96' na míli, západnímu 20', spádu řek na 

 tytéž strany 48 a 9'. 



Celé to pobřežní pohoří skládá se nejvíce ze žuly, porfyni, zelenokamenu; ne- 



