110 



ných, ani o drevách (jedeii Eucalyptiis sluje iMaliagony), ani o bylinách ozilubnýcii ; 

 jen těch několik uvedeme, jež tuzemci jedí: plody od Solanuni esuriaie, Grewii, Macro- 

 zamia Preissii, Neluinbií (v severu), Fusanus acuniinalus, Capparis Mitchellii a podivná 

 C. gibbosa Cann., slrom to 25' výšky a 28' objemu — kořen Scorzonera Laurentii, 

 jetel zdejší voňavý Trigonella suavissima, a množství neznámějších. 



Co mám říci o Fauně, neméně bohaté, neméně přívodní (známe přes 100 ssavcfl 

 a ještěrfl, přes 700 ptáků ald.) ? Nezbývá mi času a u čtenáře trpělivosti, abych podal 

 podobný obraz jak při Floře, ale několik oI)yčejných omylů přece chci vyvrátiti. Většina 

 německých knih nedává Austrálii s.savců leda Marsupialie, echidnu. psa, ptakopyska; to 

 však jest chyba, neb známe již více než 8 netopýrů a iO myší, z nichž Dipus Mitchelli 

 r vnitřní pouště na saharské žerboy upomíná, Mus conditor sobě domy kulaté .3' nad 

 íeni staví. Gray uvádí 70 druhfi Marsupialií (Kangarú), které zase dle podoby u tu- 

 zemců medvědem, vlkem atd. slují, a jen v Tíové Guinei příbuzné mají, od amerických 

 (Didelphis a j.) se ale zcela liší. Na nirže (Otaria Peronii) býval lov v úžině Basské 

 lak výnosný, že povstaly osady lovců na pustých ostroxech, které sobě od tuzemců 

 ženy za kůže kupovaly. Krokodilové na severu a chamaeleoni připomínají Afriku, jako 

 Varanus Bellii. 



Nemohu se šířit o kráse a bohatství zdejšího ptactva, kde zvláště papouškové 

 (pres 40 di-uhů) četní jsou ; podotknu toliko, že einu (Dromicejus Novae Hollandiae) 

 ve vnitřku pštrosa zastupuje, Olis australasica naše drozdy. 



Mohl bych dlouho povídal o tom, jak Talagalla lathami vejce svá do vlhkých 

 hromad trávy klade, by teplota hnitím zbuzená je vylíhla ; jak důstojníci angličtí hnízda, 

 jež sobě Megapodius tumulus staví, za starožitné hroby tuzemců pokládali — Bůh ví, 

 jakou učeností — na ně vylézali a je měřili ; ale musím skončit, bych neunavil. 



Udám jen ještě ku konci, čím se tuzemci živí: nejen všemi ssavci a ptáky, 

 pres 60 rybami zdejšími, ješlěry, hady, želvami (známe dvě ríčné želvy, Platemys Mac- 

 quarii a Chelodina novae Hollandiae), nejen lasturami (Unio, Paludina, Cycias, Lim- 

 nea), ale vším hmyzem, až na motýly, červy a panenky (Caterpillar) zdejší ! 



Není-Ii člověk vším právem nazván zvířetem všežravým ! 



Jardin des plantes. 



Od Em. Purkyné. 

 (Pokračování.) 



Severozápadní strana zahrady, v nížto zvěřinec čili menažerie se nachází, 

 jest železnou mříží ohrazena, jejížto dvéře o 11. hod. zrána obecenstvu se otvírají. 

 Dříve, než se to stane, shromažďuje se již lid nejvíce u té strany, kteráž s botanickou 

 zahradou bránicí, nebof tam vždy něco zvláštního viděti bývá. Nalézajíf se tu vy- 

 zděné jámy (fosses), ve kterýchžto se zvírala chovají, na něž se lze pohodlně dívati 

 se zděného vůkol kraje, železnou mříži vůkol oslřeženého. Dlouhá jáma 23 dělí se 

 nízkými příčními zdmi v osm přehrazeni i obsahuje rozličné odrůdy vepřů a ovcí : tu 

 jest viděti kulovaté, tlusté, malé čínské prase, tam veliké anglické; zde krátkovlnaté, 

 srnám podobné ovce islandské. jinde tlustovlnaté uherské a ontlorounné merino. 



Miláčkové Pařížanňv ale nacházejí se v jamách 24, 25. 26, jsouf to medvědi. 



