117 



liůin ciilkcni sl>i\i-ii 'jvil iia spiisul) ccslujíuích incnažerií. Třebas i jiná zařízení obydlí 

 (IravciiN mužnú byla (na př. jámy podobné, jako medvědi mají, zahrádky s vysokými 

 ohradami ald.). zbylo 1)y prcdce mnoho nesnází přemáhali, jelikož se lii ríiiiti jest 

 z\ii'aly veliui clivokuiil a piŇloni ohledem na počasí velmi i'lioulosli\\'mi : lak že za 

 výhodnější věc považováno, starou formu zachovávali. A kdyby se konečně zvířatům 

 těm volnější prostora dali tiiohla, vjhoda toho by nebyla valná, penčvadž veliké koč- 

 kovilé druhy ^e z\yku máji, po cely den tiše ležeti a jen tolichi. když napadeny isou 

 aneb za kořistí se dychtí, ony hbité obraty a ohromné skoky dělati, pro kteréž tak 

 \elice prosluly. Ony by největší dobu dne jako mrtvy \ koutech svých jam ležely, 

 jako nyní v klctkách sv\'ch. Zdáf se nám skutečně celá ta řada klecí velikým ústa- 

 vem spacím: nebof vyjmouce několik lvů na jednom konci a několik hyen na dru- 

 hém, leží obyvatelé klelck vesměs tiše na boku, málo kdy jen se zdvihá tu len. tam 

 onen zívaje neb řve, by na to opět brzy do spaní se dal. Medvědi, dva hnědi z Py- 

 renejí a jeden černý z Ameriky, neměvší, jak se zdá, již místa v jamách, obcuji ze svvch 

 klelek neustále s obecenstvem, chytají obratně hozená sousta housek : jestliže nějaký 

 kousek špatně hozený o mřiž se odrazí, jeví podivení, zbuzujíce tím smíchy di- 

 váků. Hyeny ustavičně v kruhu šlapají, jako v nášlapném mlýně, při čemž křivo vzhůru 

 klenutá záda jejich (poněvadž jsou zadní nohy mnohem kratší předních) spůsobují 

 oční klam; zdáváf se totiž, jakoby hyena do výšky rostla. Ostatně o člověka 

 dokonce nedbají. 



Popatřme nyní na dravce ku kočičímu rodu náležející. Nejdříve se jeví ocelot 

 brasilský. Zvíře lo jest toliko velikosti lišky, jasnožlulé, šedohnědými, černě ob- 

 roubenými skvrnami okrášlené, jako had hroznejš. Kdežto ve vlasti své jest pouhým 

 nočním lupičem, vidíme jej v menažerii lak jako naše domácí kočky seděti s podlože- 

 nými nohami a zavřenýma očima. Málokdy oživne, sem a lam skáče, a z temna, 

 z hluboká zamíiouká. V Americe i Asii jest mnoho druhův koček, nejvíce jako ocelot 

 jsou sápavi a potutelní ; jeden toliko druh brasilský je tak mírné povahy, že byv chy- 

 cen ihned více skrolne nežli kočka domácí, proto obdržel jméno kočky mírné (Felis 

 miiis). Ze všech těchto menších, namnoze skvostně znamenaných koček pardalovi- 

 tých nenachází se žádná v menažerii krom ocelota; vidíme tu však veliké dva pardaly 

 čili panthery indické, jednu jich odrůdu z Jávy a dva jaguáry z jižní Ameriky. Jak 

 podobni sobě jsou pardal a jaguár postavou a znamenáním, lak rozddné jsou jejich 

 mravy. Pardal obyčejně jen menši zvířata dáví , člověka se štítí a toliko odpor 

 klade , když byl drážděn. Jaguar , větší dravec americký , napadá voly a koněi 

 a v krajinách, kde zhusta přichází, jako v Paraguayi, jest pravou kletbou, jelikož jako 

 tygr miluje maso lidské. V menažerii jsou ti tři druhové leniví, zívaví chlapíci, zvláště 

 jaguár neukazuje nižádnou známku své strašlivé obratnosti. Spíše se chytá pardaia 

 některou dobu vzleklost, že jako veverka po stěnách a stropu své klelky vzhůru dolů 

 skáče. Po těchto přichází tygr, jenž po chvílích ze své lethargie se probuzuje, řva 

 i sem lam skákaje se vzteká, až se jest obávati, by nezlámal železné pruty svého 

 vězeni. Poslední v řadě jsou: rusý lev ze Sennáru v jižní Nubii, lvice z téže země, 

 veliký, černohřivý lev z Kapu atři menší, více hlinožlutí l>ové i jedna Mce z Alžíru. 

 Také lvové největší část dne přespávají, zřídka jenom kráčejí v kruhu aneb jako pes 

 na zadní nohy sedají. Tak se stali ze všech těch hrozných lupičů smutni, ospalí 

 vězni, toliko d^a mladí Ivové v kleci drátěné 4 hrají si jak kofala, lezou na kmen 



