121 



a rádi přicházívají ke mříží, aby se dali hladili. Ve v nalézají se tak zvaní jeleni 

 Aristolelovi z pohoří Hiinalaye, tak nazvaní piolo, že Aristoteles Alexandrovi kůže 

 téchlo zvířat přinesl a je první co zvlášini Uruh popsal. Jsou velmi vysocí jako pro- 

 středni kůň, krk mají dlouhý, chlupatý, hubu buclatější nežli náš jelen, tak že se 

 hlava veliké srnčí hlavě podobá; též jsou parohy slisknulřjší a srníím podobné, 

 poněvadž, aí lluslé a silné, nikdy více než tři vělve nemívají. Barva zvířete jest 

 Imavoíedč hnědá, na kříží více cervenohnědá. Parohy těchto jelenů liší se, právě 

 jako parohy nejmnožšich jižních druhův, velmi od parohňv obecného jelena tím, že 

 po Iřelím roce, po vyvinuti oněch tří větví, žádná více nevyrůstá, nýbrž parohy každo- 

 ročně tlustšími n delšími se nahrazují. 



Ve zvěřinci žije mladý jelen se štíhlými parohy a starý s velmi tlustými. Po- 

 něvadž tomuto druhu nejvíce v prosinci parohy opadávají, měl posavad staré, úplně 

 vyvinuté. Co se týče proměny parohů, možná v Jardin des plantes všecky stupně 

 při tvořeni s(! parohův pozorovati, poněvadž rozliční druhové v nestejném čase pa- 

 rohy tratí. 



Jak zniímo jsou parohy jelenů od rohů ostatních ožuvavcův zcela rozdílné. 

 Nejsou to, jako u dubylka hovězího, ovcí, koz a sajek duté rohové kužele, které na 

 menších kostnatých násadách sedí, nýbrž úplné z kosti sestávají. Tylo kosti ale ne- 

 vyrůstají na lebce v jediném kuse, nýbrž na lebce sedí pouze dva kostnaté hrbole, 

 lak řečené pučnice, ostatní paroh vyrflslá teprv na těch pučnicích jako houba, potažen 

 chlupatou kozí, pak ztvrdne utvořením se kostnaté hrnuty a po roce se od pučnice 

 oddělí. Pak možná na hlavě jelena dvě krvavé rány spatřiti, na kterých brzy kůže 

 naroste, pak vyrosllina poznovu vyhání, tak že nové parohy v 10 — 14 lýduech dospějí. 



Odpadáváni a nové tvoření parohův jest s vyvinováním pohlavním úzce spo- 

 jeno; nebof se ví, že jeleni, byvše po úplném dospěni parohův vyřezáni, těchto více 

 netratí, a zase jeleni mladí, byvše vykleštěni, nikdy parohův nenabývají a co lané 

 bczparozí zůstávají. 



V prvním letě vyroste těmto jelenům vždy jen jediné, nerozvětvené, rovné 

 bidlo a nazývá se špičákem (některé druhy jižní Ameriky mají vždy jen lakové pa- 

 rohy); druhý rok vysadí dvě vělve (vidlák), třetí Iři ald., tak že podle počlu výsad 

 stáří udati se může. To však platí jen o některých druzích, největšímu dílu nevyrostou 

 nikdy více než tří výsady, jako jelenu Aristotelovu ; v pozdějších letech se jejich parohy, 

 jak už zmíněno, pouze sesilují. Jeleni obecní (v u a s) měli v záři za mého po- 

 bytí v Paříži nové parohy už úplně vyvinuté, poněvadž .na jaře (staří v únoru, mladší 

 v březnu neb květnu) parohy urážejí a tyto opět v červenci neb srpnu dorůstají. 

 Daňci, nacházející se v parcích vv, t, r u brány 2, jak obyčejní běloskvrnalí, tak 

 i zcela bílé jejích odrůdy, měli široké lopalkovité parohy, také již celé hladké a pevné, 

 jeleni sardinští ale v 43 ještě se otírali, lo jest parohy jejich, ačkoli dospělé, byly 

 ještě koži potaženy, klerouž oni o stromy a ploly třeli, by ji sloupali, tak že jen 

 v kuších na vidlích visela. Jednohj paroh byl ošklivě znetvořen, což odtud pochá- 

 zelo, že jelen jej, dokud byl měkký a nezkoslnělý, narazil. V zahrádce 49 nalézají 

 se jeleni z ostrovů Mariánských ; také oni náležejí k oněm o třech vidlích, jako je- 

 len Aristotelův. Ostatně jsou menší obecného jelena, ale stejně dlouzí a tučnější, 

 barvy černohnědé s bílými skvrnami na obřilkách. Dokonalý tvar parohů nebylo viděli, po- 

 něvadž samci lélo doby leprv pučnice nasazovali. Měli čtyry netvorné chlupaté uzly na 



