126 



Hamry Zavadskýini a Pohořelou. Od Červené skály Uilinou se ly slřny zrovna l( jilm 

 pres Miirany Ho Tisovcc v délce pfll Iřctí mile, a Ivoi-i jodnolli.é velmi maleliiié skaliiiy 

 v okolí Půlliory, kdež je obmezuje rula a žula. Hmota těch vápenců objímá biidlice 

 lesklé, rulu a žulu. 



Na jihu od Dob.Mny v Gemerské stolici, u Krompachu ve Spiži zůstaly jednotlivé 

 větší menší hmoty vápence liasového a leží na povrchu břidlic lesklých, nebo tkví v 

 nicli jako ohromné klíny, z kterých vystupují co znamenité útesy. Uvedu zde hlavní 

 z těchto spoust, abych podal obraz skalisek těchto. 



U Dobšiny jsou následující : 



1. U samé Dobšiny vystupuje mezi břidlicemi lesklými a hadcem malý ostrov 

 temnošedých lupků slinilých s četnými skanienělinami, z kterýchž nezřetelných zbyt- 

 ků v novější době chybně bylo uzavíráno na přítomnost kamenného ulili, ovšem velmi 

 žádoucího pro tuto krajinu, bohatou na rudy železné, měděné, kobaltové a niklové. 

 2. Hora Radzín . mnohem mocnější spousta vápenná nežli předešlá, již zdaleka vy- 

 znafena svými naježenými skalisky, spočívá na zelenavých lesklých břidlicích mezi ve- 

 snicemi Redovou a Vyšfiou Slanou. Vápence ty jsou ve východní části šedé, skoro až černé, 

 v západní části bělavé, poněkud kryslaličné a na hranách průsvitavé. 3. Složek ; vý- 

 chodně od Radzína nad vesnicí Yyšfiou Slanou leží malá sloj vápence polokrystaličného, 

 sléblovitého , barvy vinné, na slepenci břidličném. 4. Na úpadu vystupujícím nad 

 Vlachami (Olah Paták) pod horou Bučinou Kobylarovou prostírá se na břidlici atlasového 

 lesku úzký pruh dolomitu dirkovitého. barvy žluté, asi 10 stop mocného. 5. Mezi Štil- 

 níkem (Czetnek) a Nižnou Slanou u cesty leží na černých starých břidlicích dirkovitý, 

 žlutý neb rudožlutý dolomit, málo zezrnatělý. Mezi Krompachem. Velkou Lodcinou 

 a Hamrem pod Košicemi vystupují na velmi mnohých místiích vápenné skály porůznu 

 ve větších rozměrech, patrně proměněné; neb barva jejich šedá proměnila se v žluto- 

 bílou, sloh. jest polokrystaliCný ; oddíly vrstev zmizely docela, za (o povstal ale sliih 

 deskovitý s plástvami 1—2 palce silnými. 



Skály ty stýkají se s hadcem a starou břidlicí, blíže nichž jest změna ještě znač- 

 nější. Ačkoliv jsem celou krajinu dosti pilně prohledal, nebylo předce možno všechny 

 je poznati, poněvadž krajina z velké části pokryta jest bujnými lesy. Ostatní, jež jsem 

 poznal, uvedu ještě začínaje od severu. 



1. Jaklovskd skála a Vápenice. Tyto dvě mohutné hory vápenné spojené mezi 

 sebou Ivoří dvě jehlancová malebná temena, kteráž strmí bezprostředně nad Jaklovcemi 

 ve Spiži Od severu a východu obstupuje tyto vápence stará břidlice lesklá, od zá- 

 padu a jihu hadec obecný a lemnozelený, zrnitý; vápence blízko těchto hornin jsou 

 polokrystaličné a na hranách poněkud průsvitavé, barvu mají žlutavě bílou; čím více 

 se od hadce vzdalují, tím více zachovávají šedou barvu a sloh jednostejný. Jižně od 

 česly z Celnice do Jaklovic za vysokou skalou gabrovou, nazvanou skalou Jaklovskou, 

 vystupují v jednotlivých pruzích nebo ostrovech vápence a dolomity, v následují" 

 cim uvedené. 



2. Holý Hrbek; malý ostrov šedého, poněkud žlutavého vápence, kterýž se opírá 

 o břidličnou skálu červenou, k pískovci podobnou, v níž zrna křemenná slepena jsou 

 červenou, zemitou břidlicí. 



3. Kaciht/bel; jest to pruh dolomitu hnědého, dirkovitého, jehož dirky vyplňuje 



