130 



dolomífovýčH ; od Popové pak lii míle na východ táhne se pásmem dvě míle širokjm 

 tenlýž dolomit a skládá hory Soltyšovoii, Girovou atd. 



b. Dolomit hrekciový (slepencový). Hornina la skládá se z hranatý cli úlomků 

 drobnozrného dolomitu s povrchem více méně hladkým; dolomity tylo jsou lenin'' 

 nebo jasnošedé, spojené slinitým dolomitem obyčejní' barvy jasnější, nebo také kry- 

 staličným dolomitem bílým a hrubšího zrna. Vypadaji-Ii na těchto stěnách pAsoheníni 

 povětří částky sliníte, obdrží stěny podobu skály rozdrobené na menší kousky i na pře- 

 vrat slepené: možno, že skála při tuhnuli stáhla se v takovéto pecky, které zůstaly 

 vězeli v měkčí hmotě. Boué ve své rozpravě o brekciích (Uiher die Dolomile, die 

 lalkhaltig-en Gesteine, die Triimmerkalke u. Dolomite, Ruinenmarmore, so«ie die Sand- 

 steine niit Spaltcnnclzen. Silzungsberichl der kais. Akademie der Wissensch. T. Xll. sir. 

 422) soudí, že sloh ten povstal otřásáním země, při čemž ře skála rozlříšiila a pak za.«e 

 spojila. A však jest tomu na odpor, že se uprostřed brekciového dolomitu obje- 

 vuje sloj bílého a drobnozrného dolomitu, 20—25 stop mocná, s četnými dutinami vy- 

 plněnými vyhraněnným dolomitem. Kdyby mechanická sila ono roztříštěni byla spů- 

 sobila, zajisté by i podotknutá sloj bez porušeni nebyla zůstala. V Tatrách jest téi 

 známá odrůda brekciová v rozsáhlosti podřízené : nalezl jsem ji u železného dolu Bo- 

 brovce v Oravě, skládají se z ní hory Velká Mikova nad Velkým Bobrovcem, Soliol 

 v dolině Jalovecké, Holica nad Kvačany, všechny v Liptově. bok Siary u teplíce Lučské, 

 bok doliny nazvané Nižné Pazunhy u Turyku, taktéž v Mplově. Malá Fatra nebo Fa- 

 tryčka a hory u Batkova nad Váhem v Turčanské stolici ; mohutný hřbet Usyp mezi 

 Rejcem a Fackovem v Trenčanské stolici, boky doliny Řevuče obstupující Prostřední 

 a Vyšší Revuč, hora Sturec v dolině Turecké u Starých Hor, ústí doliny Svatojanské 

 v Nižných Tatrách, dolina Malučinská u Královské Lhoty v tomtéž pásniě. U Lučivna 

 rozvinuje se ta odrůda mohutněji, skládají se z ní rozsáhlé hory Kaleniberg i Valte- 

 rova, jako : boky Solin, Dzysttíw kul a Malá Lopušná u Šumjace, všechny ty vrchy na 

 výšině u Usničovky a Fustopole na cestě z Vernaru do Gemerské stolice; taktéž sem 

 náležejí hory ověnčené zřiceninami zámku Muraňského, ústí doliny Lubětovské, hory 

 obstupující Lipči slovanskou. 



c. Dolomit dirkovilý. Poměrně 'nejméně vyvinutý skládá předce mohúlné vrchy, 

 a jak všechno v Tatrách, tak i tyto výminěčné skály vystupují v ohromných spou- 

 stách^ Dolomit tento má obyčejně patrný sloh krystaliCný, část jedna o větším zrně 

 stanoví tenké príhrady, kteréž se často pod úhlem klence dolomitového přetínají; mimo 

 vělší přihrady objevují se uprostřed nich menší stěny křižující se rozmanitě. Dutiny 

 a dírky dolomitu někdy na p<ilec široké vyplňuje práškový velmi drobný dolomil, ob- 

 sahující mikroskopické krystalky. Působením povětří na stěny této horniny vyplakuje 

 se tento práškový dolomit a dirkovitá skála objeví se pak velmi patrně. Kusy tako- 

 \é\\o dirkovilého dolomitu nalézá geolog dosti hojně po úbočích hor a v dolinách. 



V hluboké rokli, v které stojí poslední domy Velkého Folkmaru na Spíži nalézá se 

 laké šedý dolomit dirkovitý, velmi pěkný ; u Kozákovy studně nad horou Zámčiskem, 

 nedaleko Svatojanské štoly u Nové Vsi (Igló), na vrších nad Hájem u Slubnč jest do- 

 lomit částečně dirkovitý, bílý, s otvory naplněnými sypkým dolomitem, klerýž se snadno 



Y písek rozpadává. Odrůda ta nalézá se laké často po úbočích hor v dolině Košcie- 

 liské v Tatrách, jest m dvou míslnostech barvy žlulé a červené, tak na přechodu Iva- 

 novskémj vedoucím do doliny Staré Roboty a přechodu mezi horami Rz^dami i Tomanovou 



