131 



[lolskuu, vedoucí (iu duliny Liptuvské Věrciuhy; dále nalézá se v doliné Turecké u Sta- 

 rých Hor ve Zvolciiské stolici, pud horou (Junlovou u Dobšiny ; žluté odrůdy objevují 

 se u Jakiovcu na pahorku Kacyhybel, na lioře Kašlel u Tisovce, na hoře Podlusky 

 u Boce v Nižných Tatrách; v úbočí na stráni pod horou Buéínou Kobylarovou u Vlach 

 (Olah 1'atak) a na cestě z Nižné Slané do Šlílníka : na hoře Hleb u Trhové v Tren- 

 ('anské stolice. K léto odriidě připofísli sluší ní-které dolomity dirkovité Malachova 

 u Báňské Bystřice, mající komůrky ne dolomitové, nýbrž křemenné, vyplněné práškem 

 dolomilovým; když prášek se vypliichnc, zňslávají kavaly křemenné roztroušeny po 

 polích. i\esnadno jest vypověděti, zdali se křemen současně s dolomitem usadil a po- 

 lom leprva vyloučil. 



Slm objevuje se ve dvou odríSdách, rozeznávajících se barvou šedou a pestrou. 

 I'r\n("-jší dělí se v tenké lupky, které niaji na plochách vrstevních lesk jakoby hed- 

 viibn) a černé podélné pruhy, zajisté stopy fukoidů; druhá odrůda má červené, mo- 

 dravé i zelenavé barvy, dělí se v křivé lupky, obyčejně hrubší, na plochách vrstevních 

 jako vyhlazené. Obyčejně střídají se tylo všelijak zbarvené odrůdy, a zůslanou-li slab- 

 šími, míchají se barvy, a červené lupky mají pak skvrny modré nebo zelené, k pla- 

 menům podobné, a naopak zase zelené a modré lupky mají červené plameny. Šedé 

 lupky láhnou se mocnou slojí uprostřed ve vápenci, počavše od doliny Filipky až za 

 Kcšcielisko nad dvě míle dálky; vyplňují zde nesmírnou dolinu za horou Saturnus 

 v dolině Koscieliské; někdy pozorují se v nich stopy mušlí dvojskořapných ; na hoře 

 .lavořinka nad dolinou Liptovské Věrcichy vylučuje se slin z vápence a zavírá po- 

 různu Belemnily. V jiných částech Karpat pozoruje se ta odrůda řídko. Pestré sliny 

 obyčejně vystupuji na blízku slojí červené nebo hnědé rudy železné. Zelené a modré 

 odrůdy mají obyčejně v sobě drobné krystalky kyzu železného; nerost len však chybí 

 vždy v červeném slinu. 



Na velmi mnohých místnostech pozorují se sliny či'rvené, málokdy pestré: tyto 

 Irojim stínem zbarvené sliny jsou u železného dolu v Magoře pod Zakopanou, v dole 

 Tomanovském u Košcieliska, v dole Jambor v dolině Uranově na Oravě, u teplíce Tren- 

 ranské ; červené sliny jsou mnohem obecnější, jako v dolině Filipky u Blatisek neda- 

 leko Poronina, v dolině Bialé pod Gewoniem, u teplíce Lučky v dolině Korylnici, 

 u Šfávy Medokyšné v Bravnu, v jedné z pobočných dolin velké doliny u Německé 

 Lipče v Liptově, u Mariánského šachtu v Spaní dolině (Herrengrund) u Radvanu, v do- 

 liné Libělové u Báňské Bystřice. Velmi znamenité sloje červených slinu vystupují na 

 některých místech v dolině Frywaldské u Rajce, na hoře Rozsudce u Trhové v severní 

 straně Treníanské stolice ; u Švabovky blíž Pohořelé, v Telgarlu u pramenů Hronu, na 

 hoře Čuntově u Dobšiny, v dolině Hranovněcké na Spíži atd. 



Šedé jíly lupkové vystupují na nemnohých místech co mocné sloje ve vápencích, 

 tak na cestě z Leščin do teplíce Lučky v Oravě, u slojů sádrových v dolině Teršcianě 

 u Červené Skály v Gemerské stolici, v dolině pobočné u Svatojanské štoly blíž Nové 

 Vsi (Igló) v dole sádrovém. 



O rosllinách lušlinalých- 



Od Lad. čelakovskího. 



Hodláme tenkráte objasnili ve hlavních zárysech ústrojnosl rostlin z důležitého 

 řádu Lušlinalých (Leguminosae). Mluvíme-li o Lušlinalých, čtenáři naši ihned se dovtípí, 



9* 



