184 



galus) ; od některých jeho druhův (A. creticus, gummiler), v Levantě domovem, po- 

 chází gummi tragantové. Rodové lékořiee (Glycyrhiza) z jižní Evropy a z Asie posky- 

 tují tak zvané sladké dřevo, to jest podzemní peň zaslíiíllv, z něhož se vyvaruje lé- 

 končná šfáva. Trnovníky (Robinia Pseudacacia a hispida) čili akáty, u nás jakožto 

 spanilé stromy s ozdobnými, bílými neb červenými květy pro ozdobu zhusta sázené, 

 pocházejí ze severní Ameriky. Indirjofera , od jejížto rodův některých modré 

 indigo pochází , přebývá jenom v korkých pasech , jmenovité v Indii , Africe 

 (Obr. 1.) severnější. Tak jako 



hrách (Pisum salivum), 

 jakož i většina rostlin i 

 zvírat ode dávna zdo- 

 mácnělých původu ne- 

 jistého, a čoíka (Ervuni 

 Lens) z východu pochá- 

 zející, v našich šířkách, 

 tak cizrna (Cicer arie- 

 tinum), jejíž vlast na vý- 

 chodě, v jižní Evropě, 

 zvláště v Španělsku na 

 semeno se pěstuje. Nej- 

 více příbuzné s nimi 

 jsou vikev (Vicia), hra- 

 chor (Lathyrus) v mír- 

 ných krajicii po vsi ze- 

 mi, a Ucha (Orobus) v 

 stejném podnebí. Z Lu- 

 štinatých s luskem na 

 přič článkovaným jsou 

 nejznamenitější : šlírov- 

 ník (Scorpiurus), pod- 

 kovka (Hippocrepisj, vi- 

 čenec (Curonilla) v kra- 

 jinách slředomořských, 

 ptačí noha (Ornithopus) 

 též v střední Evropě, 

 ligrus (Onobrychis) a 

 kopýšnik (Hedysarum), 

 výborná picni bylina, 

 též v mírném a teplej- 

 ším podnebí ; v tro- 

 pickém opět Desmo- 

 dium a Aeschynomene, 

 Kopýčnft (Btdysarum flexuosum). znamenité pro pohyby 



Arachis, zelina v tropické Americe pamětihodná proto , že po od- 

 lusky své, na plazící se lodyze zavěšené, do země ponořuje, aby 



listův svých , 

 kvetení mladé 



