141 



Oxaknito /.|ii'ři'né listy jsou v čeledích mimos i caesalpinii liuslé ; pozoruje se ale, že 

 iiemivají lichý líslek na konci jciinoiiivých sli^enkuv. Také dvakráte složené listy 



dle rozličného počtu listův roz- 

 ličnou podobu míti musí; zvláštní 

 podivnůstky mezi listy jsou ale 

 ony dvakrát zperené listy, jedné 

 ingy (Ing-a unguis cati), kde společný 

 střenek jeden pár stienečkův nese, 

 jichž každý opot pár lístkflv na 

 svém konci má (listy drakrále 

 dvojené). 



Z uvedených spůsobů listův 

 jest vidfiti, j.ik rozmanité pomřry 

 v řádu Luštinatých se nacházejí a 

 jak předce tak znamenité spflsoby 

 složených listův, jak v jiných řá- 



1, List dv»k.áte dvojený od Inga Unguis cati. 2. List dech zřídka Se přihazuji, obzvlášt- 

 trikmte dvojený od Inga trigemina. nost a poznatelnost LuŠtinatých 



podmiňuji. Jsouf zvláště v čeledi mimosovitých některé tak veliké úchylky od obec- 

 ného tvaru květů v tom řádu , že se zdá , jakoby přírodozpytci některá pokolení 

 (Aífonsea) více pro Ivarozpytnou souhlasnost v listech než ve květech sem byli připočetli. 

 Střenek nejmnožších ],ušlinatých bývá na dolejšku svém napuchlý a tamtéž na 

 peň vklouben, (lak jako jednotlivé lístky na společném střenku) ; kloubem tím může 

 se střenek odloučili od pně, zůslavuje na něm jizvu, což se také na podzim děje ; 

 u složitých listův takových odpadávají nejprve lístky od společného střenku , potom 

 i střenek ode pně ; odpadnutí střenku není možné, kde střenek od pně není odklou- 

 (Obr. 8.) ben, při vikvích, hrachorech, lechách a j., i 



když lístky samy odpadaly. 



Vyvinutí střenku v řadu tom jest vůbec 

 tak mocné, že druhdy jen sám bez listův 

 bývá vytvořen. U Lathyrus Aphaca zůstává 

 střenek oblým a končí se úponkou, nenesa 

 listův; u Lathyrus Nissolia jest lislovitě rozší- 

 řen s rovnoběžnými žilami v rovnovážné oby- 

 čejné poloze listů; nejzvláštněji vyvinut jest 

 na akaciích Novohollandských ; první listy bý- 

 vají ještě složité, čím dále tím méně listkův 

 se vyvinuje, až pak jenom listovitý střenek 

 zbývá, jenžto ale své plochy přímo slaví a 

 lii;holistem (phyllodium) nazván byl. 



Po obou stranách střenku nalézá se ve- 

 dlejší líslek, palisi, kterýž jen výminkami do- 

 cela schází, někdy oprchává, obyčejně ale se 

 střenkám dosti vyvinutým se objevuje. Že tyto palisty nejsou samostatné ústroje, nýbrž 

 přívěsky vlastního listu, jesllulo velmi zřejmo; kdežto někdy opravdu zcela neodvislé od 



1. Licholiit od Acacie heteropliylla, a s listy, 

 b zcela bez Hstuv s dvéma kTétnírai strboulky v 

 paidi svdm. 2. Pe& od Ae. slata, skrze licho- 

 lisiy křídlatý. 



