143 



vývyseniiiy po obou slranávli založenélio střenku ; leprva když všecky již založeny jsou, 

 poíínc vývin jcdnollivýcii vyvvšenin co iíslkův, (iocela lak jako pn jednotlivých listech; 

 vyvinováni dolejších piirnv |iředchúzi, pak luisleduje v hoi'cjšich. Konečně prodlužuje 

 se ještě společný střenek, a lak párky listův posléze od sebe se oddálí. Vidíme, že 

 zpcrený list zcela dle lež zásady povstává jako jednoduchý, a že sonbor později od- 

 dÉlených listkiiv jako jeden lisí se vyvinul. Prstnaté listy s počátku ničím se ne- 

 liší od zpeřenýcli, toliko k posledku jesl lozdíl len, že se střenek sp(dečný mezi lístky 

 neprodlužuje, kteréž proto z jeho konce vynikají. 



Složité listy Lušlinalýcli ukazují velmi zajímavé pohyby, klcniž v tom stupni 

 žádnému řádu vyšších rostlin nepřísluší. Pohyby jednotlivých Iíslkův a lislečkťiv na střen- 

 kách jsou pohyblivými klouby jejich zprostředkovány. Můžeme je rozeznávati co po- 

 hyby perimiičné a co pohyby nepoi'ádné. Prvnějši závisejí zajisté od (leriodicky se 

 naskýtajících příčin zevnějších , nebof pozoruje se , že lístky ujmulíin světla v noci 

 aneb již umenšením ho za kalných dnův jiného sméru nabývají, se schoulejí a skládají, 

 jakoby do prvotního stavu v pupenu se navrátili chtěly, a to se stává tím iiplněji, čím 

 útlejší a drobnější lístky jsou. Jednoduchým hnutím se lístky bud zpřimují, n, pr. 

 u obecného bobu, neb skloňují, jako u škrkavičníku (Lupinus), bud ke strau,.Mi sc schylují 

 — u tamarindu. Hnutím dvojnásol)nýin lislky bud se zpřinmjí bud skloňují, při tom se 

 také střenek zpřimujc neb sklání, n. př. u Gleditsehie, Aniorphy. Při dvakráte slože- 

 ných listech děje se trojnásobné hnuli, když n. př. na citlivce stydlivé střenek se sklo- 

 ňuje, střenečky se sbližují a lislky zpřimují. Linnú nazval tento stav rostlin v noci, 

 jejž sám nejprve zevrubněji vypozoroval, snem rostlin, což ovšem jen obrazně říci se 

 může, poněvadž spaní toliko živě oduševnělých bytostí jest výkonem. Ty samé úkazy 

 pohybův možná spúsobiti vnijším neperi(jdickým drážděním, bud mechanickým, bud che- 

 mickým 11 některých nemnoha Lušlinatých, a sice u Mimos, Desnianthus, Aeschinomene, 

 z nichž nejznámější jsou pohyby citlivky stydlivé, kteráž laké pod skleníky nezřídka 

 u nás se chová. Od síly dotknuti neb oiřeseni závisí vi.dikost účinku. Příčiny těchto 

 puhybíiv a spťisob, jímž uvnitř listu se dějí, jsou ještě neznámy, jen tuho se lze do- 

 mysliti, že při tom nějaká proměna ve stavu šfávy a v pružném napnuli buněčních 

 slěn před se chodí. Nějakého vnitřního smyslu a citlivosti zvířecí nesmíme v nich hle- 

 dali, neboť se ději pohyby lak, že toliko za bezvolně mechanické pokládány býti mohou, 

 třebas básníkovi dovoleno bylo. pro obraz svůj smysl tajný, na nějž jména cillivka, 

 stydlivý, cili'hiý, narážejí, jim přikládali. Nejčinnější a také nejméně objaSnitelné jsou 

 pohyby dvojnásobné některých tropických příbuzenců kopyšníka CHedysarum), jmeno- 

 vitě od Desmodium gyrans, jehož zpeřený list záleží z jednoho páru malých lístkův 

 a lichého, velikého lístku. Pod pronikavým světlem tropického nebe konečný lístek, 

 jakož i střenek nahoru dolíi se míhá, zvláště lístek v svých postaveních jest velmi 

 jemným měřilelem mocnosti světlové ; mezi lim vrtí se postranní dva lístky ustavičné, 

 každý dělaje svou špičkou malý kroužek: tylo pohyby jsou od světla zcela neodvislé, 

 toliko teplo a podmínky bujného vzrůstu je sesilují. 



Obor pně listnatého přechází poznenáhla do pně kvělonosného, kterýž přechod 

 značný bývá namnoze již ubýváním velikosti a složitosti listův, až konečně listy v sa- 

 mém květenství, to jest v části pně pouze květonosné co listy vysní, neboli lislcncc 

 v jednoduchém, skronniém spůsobu vystupují. Květenství objevuje se zde ve Irojím 

 hlavním spůsobu. Jednou přechází bud hlavni peň aneb větve jeho listonosné požne- 



