173 



ve 4, levé pak ve 2 laloky; u ježka ušaléli(), u lva, hyeny, psa a jinoch pravé plíce 

 ve 4, levé ve 3 laloky rozštěpeny jsou. U slona, nosorožce a jiných jsou laloky pouze 

 mělkou rýhou jako naznačeny, u některých však hlodavců, jako u křečka, rozdělují se 

 jilice v paleto, u ježatce v žeslero laloků. 



Ssavci delší čas pod vodou meškající mají v poměru k ostatnímu tělu veliké 

 plíce, a mnoho vzduchu do nich přijímali mohou. Mimo to nalézá se u nich ještě 

 v bránici, kolem olvoru, jímž žila dutá do dutiny hrudní vstupuje, mocný sval kruho- 

 vitý čili svírač, jenž otvor, a tudy i žílu dutou zatáhnouti a proud krve k srdci slu- 

 pujicí zastaviti může. Snad sval tento jen tolik krve vcnosní k srdci a z tohoto do 

 plic k okysličování propouští, co jí mozek a mícha potřebují, nebof ústroje břišní 

 zajisté lehčeji snášeli mohou nedostatek krve arteriosní nežli mozek. 



Popis geologický Taler i pásem přilehlých. 



Od L. Zejsíncra. 

 K liasovému útvaru, o jehož vápencích, dolomitech, slínech a jílech v předešlém 

 článku řeč byla, patří také pískovec, obyčejně drobnozrný s malým množstvím [iřimiše- 

 ného tmelu. Zrna bezharevného křemene jsou tím tmelem slepeny a tvoří skály kře- 

 menci podobné. Někdy přiměšuje se zvětralý červený slin dříve popsaný a dává pak 

 pískovci pěknou růžovou barvu ; taktéž bývá ten pískovec spojen s ložišti železné rudy, 

 jako v Maguře u Zakopané, v dole Tomaiiiirském. Hnědá železná ruda dává porůznu 

 pískovci barvu hnědou a žlutavou jako v dole Vantula v údolí Mit-tusi u Košcieliska; 

 červené pískovce vyskytují se v dolině Zajícové pod Telgarlem ; červené a zelené 

 pískovce v dolině Turecké nejsou však se železnými rudami spojeny. Neodvisle od 

 ložišf rud železných vystupuje v pásmech více jižných zvláštní šedý břidličný pískovec, 

 kterjž se v celku nerůzni od obyčejných piskovcův karpatských (e(icenovjch) a v němž 

 taktéž tři uhlany co tmel se objevují, totiž uhlan vápna, magnesie a kysličníku želez- 

 natého, a sice s jílem, který velmi značně převládá. Pískovec takového spůsobu vy- 

 lučuje PC v dolomitu drobnozrném právě na štítu hory Šlurec ; jedno ložištč jeho má 

 mocnost 300', druhé 500'; pozorovati ho u železné pece Stračeně blíž Dobšiny a na 

 cestě z Ceremosny na hoře Harmařicové. Zdali zvláštní křemenná skála u Maluzína 

 na Liptově, otočena zcvšad vápencem liasovým, jest podřízeným ložištěm našeho vá- 

 pence, nelze určitě ustanoviti. Skála ta skládá se z drobných zrn, jako beze všeho 

 tmelu slepených, má bílou, řidčeji červenavou nebo zelenavou barvu od přimíšeného 

 slinu, kterýž se mezi vrstvami jeho vylučuje. Pískovec len dělí se v tenké vrstvy, 

 sotva půl slnpy mocné, na plochách vrstcvnich vylučuje se pak nerost k mastku 

 (sericilu) podobný, zelený nebo červený. Celá ta skála má jakési neobyčejné vzezření, 

 jakoby byla od blízkého melalyru přepálcna. 



Slřjiencc zrna poněkud hrubšího z bílého nebo šedého křemene velikosti hrachu 

 nebo bobu a podoby okularené nebo hranaté, má tmel ze šedého nebo červenavého 

 vápence ; někdy se přiměšuji ku křemenn hranaté kousky žlutavého slinu, různící se 

 od bílého křemenu. Slepenec ten obsahuje místy nesčíslné misky lastur Spirifer rost- 

 ratus a Wakotii, řidčeji Bélemnilij a RhjnchoncUy. Mocnost jeho jest znamenitá, do- 

 sahujef asi 3000', obmezuje se ale pouze na údolí Košcieliské, neb nikde jlžněji ne- 

 vystupuje více na den. 



