181 



v lupeny bílé, k lupku brusnímu podobné. Starý kopač lehkd křídy povědél p. PetU' 

 kovi, že bílá křída řili lupek brusní spočívá z části pod opálem, z části v samčm opálu 

 V Suskovém Yriku leží pravý Irachyl na pískovci a slepenci. U Jaslraby a Slasku 

 střídá se vrslevnalé pískovec Iřctihorní, obsaliujícící ložišlě hnčdého uhlí, kteréž s lufy, 

 i hrubými slepenci Irachylu jest původu součHsnélio. Velká .štola, založená k osušení 

 Křemnických dulů a nazvaná podle císaře Ferdinanda, proráží tuly a slepence trachy- 

 tové, onyno obsahují místem četné úlomky zuhelněného dříví, úplné podobné k uhlí 

 i nyní z dříví páleného. 



Follai: Na spoustě žulové u Poltaře, vísky nedaleko pěkné továrny Zlalny vy- 

 robujíci sklo krystallové, spočívají mastkové břidlice šedé barvy, asi 2000' mocné 

 a k jihu pod 60" nakloněné. U paty těchto břidličných strání usadily se vrstvy Iřeti- 

 horní, složené z drobnozrného, bezbarvého a křehkého pískovce, pod kterými leží 

 bílé jíly, zavírající v sobě ložiště hlinky ohnězdorné. Celé okolí Poltaře proryly čelné 

 rokle 15-30' hluboké, z kterých vesničané dobývají velmi ceněnou hlinku ohnězdornou, 

 v rozličných odríidách vystupující. 



Gůmiýr. U paty vápenců liasových usadily se mocné vrstvy šedého jílu třelihor- 

 ního u znamenité vísky Gomor, místem s přimíšenými plíšky střibrobilé slídy. Ně- 

 která ložiště obsahuji nezřetelné skameněliny, které se nedají blíže ustanoviti. 



Finta. Zrovna na východním konci pásma, skládajícího se z břidlic krystallo- 

 vých, prostírajících se mezi Braniskem a Báiiskou Bystřicí u paty Irachytových vrchíi 

 ve vsi Fintě nedaleko Prešova, nalézají se šedé jíly třetihorni s ložišti hnědého uhlí, 

 co smůla černého a silně lesklého. Jíly obsahují zde četné zbytky ústrojné, zvláště 

 se objevuje ustřice Ostrea hnyirosíris. 



Sovar. Hory Irachytové a perlitové zvané Hegyellija, táhnoucí se od jihu k se- 

 veru mezi Tokajem a Prešovem, obstupují na severním konci útvar kamenosolní v celku 

 souhlasný s Věličským. Bohaté doly solní u Sovaru byly v druhé polovice šestná- 

 ctého století zemětřesením zasypány a vodou zality : nyní vyvaruje se zde kuchyňská 

 sůl z rapy, do nejvyššího stupně solí nasycené. 



U Hanušovic, dvě míle od Prešova, jsou ložiště sádrovce. Na východním sklonu 

 tohoto pásma vyskytují se slaná zřídla, rozšířená od Hanušovic kjihu; z většího dílu jsou 

 zasypány nebo strážemi obsazeny, aby se z nich slaná voda nečerpala. Prameny slané 

 vody pozoroval jsem také u Sóje naproti vsi Merníku, kdež se dobývá rumělka, pak 

 nedaleko Vranova a mezi Celou a Kozmou nedaleko Salónce. 



Nánus;/ hlín;/. Dlouho nebyl na tento útvar, v každém ohledu proměnlivý a u 

 I ižni a severní paty Karpat obecný, pozor obracen, ačkoliv jak v dolinách tak i na te- 

 menech výšin v rozličném směru se spatřuje. V Tatrách leží u paty severních úboči, 

 někdy v údolích 4000—5000' nad hladinu mořskou povýšených. 



Obyčejně má hlína tohoto útvaru žlutohnědou barvu, a jak se zdá není to pů- 

 vodní, nýbrž později povstalá barva, přeměněná z modrošedé přechodem kysličníku že- 

 leenatého ve vodnatý kysličník železitý ; v mocných vrstvách má u zpodu šedou barvu, 

 k povrchu žlutohnědou. Hlína není hornina jednostejná, nýbrž skládá se z jílu a 

 pískovce ve větši nebo menší míře ] řinušeného ; někdy spatřují se v ní rourky nebo 

 pecky hnědé železné rudy: místem ibsahuje také pecky jasnošedé barvy, složené 

 z ufalanu vápnitého a strontikového. Zpodni vrstvy hlíny obsahuji obyčejně úlomky 

 těch hornin, jež pokrývají, tedy leží-li na houbovém vápenci, obsahuji úlomky tohoto 



