186 



do klášterní školy v Maulbronu, a stav se po dvou letech bakalářem vstoupil do se- 

 mináře Tubinského, kdežto r. i 591 dosáhl hodnosti mistrovské. 



Zatím se byl otec jeho, kterému nejspíše živnost jeho nevalně se dařila, opět 

 vypravil do světa, vstoupiv do rakouské vojenské služby. S rakouským vojskem táhl 

 proti Turkfím a nejspíše zahynul v té vojně, nebof rodina jeho napotom ničeho více o něm 

 neslyšela. Za příčinu, proč otec Kefilerův opustil rodinu svou, pokládána byla od mnohých 

 surová a nesnášelivá povaha jeho manželky, jejíž podivné chování a mnohé necnosti 

 uvalily na ni později podezření čarodéjniclví. Po odchodu manžela svého promarnila 

 poslední zbytek rodinného jmění, čímž děti své na mizinu přivedla. Meltě Jan Kepler 

 dva bratry a sestru. Z oněch byl Krištof cínařem a co takový usadil se v Leonberku, 

 kdežto měl pověst člověka sice poctivého ale prchlého ; Jindřich stav se vojákem přijal 

 na se všecky nemravy, které onohu času neodlučné byly od toho slávu. Jediné se 

 sestrou Markétou zachovával náš Jan bližší přátelství, což však trvalo jenom do jejího 

 se provdání za pastora Jiřího Bindrn, kterýžto tFpce zanevřel na svého švagra pro 

 jeho se nesrovnávání s dogmatickým učením Tubinských theologii. 



Nebylif toho času Luteráni sjednoceni ve všech kusech učení křesťanského, 

 nýbrž všelijak rozcházeli se u výkladu písma, čímž tvořily se strany ostře se vespolek 

 pronásledující. Nebudeme zde rozbírati učení, k jakému se přiznávali theologové Tu- 

 binští; dosti budiž na tom, že se mu příčila vroucí přesvědčenost Keplerova, kterou 

 nižádným spťisobem netajil. Následek toho byl, že při odchodu svém z Tubink obdržel 

 od university vysvědčení znějící v ten smysl, kterak sice vynikl svou výmluvností, aby 

 však se stal služebníkem církve wiirtemberské, k tomu že není schopen. 



Prvotní dráhu tedy, kterou si byl Kepler vyvolil, viděl sobě nyní zamezenu, 

 i musel se ohlíželi po jiném povolání. Vedle svých studií bohosloveckých byl se 

 v Tubinkách obíral také s mathemalikou, kterou lam toho času přednášel Michal Mástlin, 

 muž svého času výtečný, o němž se pravilo, že jeho působením přiznal se Galilei 

 k soustavě Koprníkově, a o jehož pracích hvězdářských slavný Tycho Brahe s po- 

 chvalou se zmiňuje. Mástlin musel sice dle předpisu přednášeti Ptolomaeovu astronomickou 

 soustavu, vedle té však seznamoval posluchače své také se soustavou Koprníkovou, a 

 to spůsobem takovým, že jí patrně dával přednost. Tu i Kepler byl získán pro ni, jeho 

 pak poměr k Másllinovi stal se lak přátelským, že oba mužové i v pozdějších časích 

 sobě nepřestali dopisovati. Kepler uvykl si někdejšímu učiteli svému neustále dávati 

 zprávy o svých pracích, žádaje úsudek jeho o nich; a tento s potěšením ^sledoval ro- 

 stoucí slávu svého žáka. 



Nenadále obdržel Kepler, nalézající se po skončených studiích na rozcestí života 

 svého, pozvání do Štýrského Hradce za učitele mathemaliky a morálky na tamějším 

 stavovském gymnasium. Požívalif loho času snášelivostí arciknížete Karla prolestanšti 

 stavové štýrští úplné svobody v náboženství, lak že i zvláštní školy si, vydržovali, 

 k nimž brali učitele větším dílem z Wurtemberka. Bez vědomí Keplerova schválili ho 

 Tubinští jeho přátelé stavům štýrským, ale jinoch sotva 221etý rozpakoval se přijmouti 

 podávané sobě místo, necítě se dostatečným k tomu, kdežto se dosaváde s malhematikou 

 jenom co věcí vedlejší byl obíral. Laskavé domlouvání učitele jeho Mástlina však do- 

 dávalo mu mysli, k čemuž, jak sám vyznává, přistoupila i ta okolnost, že mnohé ze 

 svých spolužáků spatřoval přijímati v státní službě místa, ku kterým žádných zvlášt- 



