188 



protestantské duchovenstvo té země, ie při všech změnách k vňli tomu v něm učině- 

 ných nevystoupila veřejně proti němu. Hluk, jejž Keplerflv Prodromus spůsobil v uče- 

 ném světě, byl neobyčejný. Másllin vyjádřil se o něm akadamickému senátu Tubin- 

 skému v tato slova: „Věc jest tak nová, že ještě nižádnému člověku nepřišla na mysl, 

 a tak důmyslně provedena, že jest toho velice hodná, aby učencům byla ve známost 

 uvedena. Kdož pojal kdy myšlénku, anebo se odvážil na pokus, dokázali a pnoi'! počet, 

 pořádek i velikost těles nebeských a příčinu toho odvozdvali takměř z tajného zřízeni 

 božího ? To Kepler podnikl a šťastně vyvedl." Neméně pochvalně psali Keplerovi 

 Galilei a Tjcho Brahe, jimž byl poslal exempláře svého díla, a jmenovitě tento poslední 

 již tenkráte pojal myšlénku, připojiti si co pomocníka ve svých pracích mladého, skvěle 

 nadaného hvězdáře, jakož se pak skutečně stalo. 



A při tom všem nebylo ono představeni Keplerovo o pořádku nebeských těles, 

 které naň obrátilo pozornost celého učeného světa, jej pak samého tak blaženým činilo, 

 nic více nežli smělá domněnka, jejíž bliidnost sám vymyslilel její nejdříve poznal. Za- 

 kládalaf se na trojím omylu : 1) že dráhy planet tvoří kruhy, 2) že počet planet ne- 

 přesahuje šest, a 3) že poměr k sobě pěli pravidelných těles, jak jej udával Kepler, 

 srovnává se s dráhami planet, jak je vypočell Koprník. První z těch domnění vyvrátil 

 brzo nato Kepler sám objevením prvního z tři zákonů podle něho nazvaných : ze pla- 

 netij polťjhují se v ellipsi, v jejímž jednom ohnisku mdézá se slunce; druhé vyvráceno 

 jest v prošlém čase objevením nových planet ; třeli sám Kepler nepokládal za úplně 

 pravé, vysvětloval si však nepalme rozdíly mezi poměrem k sobě pravidelných těles 

 a dráhami planet hlavně nedokonalostí dosavadních pozorování. Zatím však ukázalo se 

 později, když úplně poznány jsou vzdálenosti planet od slunce, že nic společného ne- 

 mají s čísly, jaké podává Keplerovo sestrojování pěli pravidelných těles. Ostatně na- 

 lézala Keplerova nedůvěra ve správnost dosavadních pozorování astronomických dosta- 

 tečného oprávnění v chatrnosli tehdejších hvězdářských nástrojů, jakož jmenovitě o svých 

 vlastních praví v jednom listu k Jiřímu Herwartovi, že pocházejí z též dílny jako chaty 

 prvních rodičů. 



Jakkoli první tento spis Keplerův, zakládající se na fantastické domněnce, náleží 

 mezi ona jeho díla, na kteréž vztahuje se výpověd slavného Araga, že v nich hlasitě 

 myslil : nicméně původnost myšlénky v něm obsažené, obratná jeho dialektika, elegantní 

 sloh, mathematická důslednost a k tomu ke všemu rozhodnost, se kterou se Kepler 

 přiznával k soustavě Koprníkové, v každém ohledu jej hodným činily té pozornosti, 

 jakou vzbuzoval v učeném světě tehdejším. A vedle části pouee hypothetické možno 

 i v Prodromu již stopovali místy také praktický směr studií Keplerových, který ho při- 

 vedl k odkrytí oněch zákonů světových, ježto podle něho nazvány jménu jeho nesmr- 

 telnost získaly. 



Roku 1597 pojal Kepler za manželku Barboru Midlerovou s Miihlecku, která, 

 pocházejíc ze zámožné rodiny šlechtické, jměním svým slibovala mu pojistiti samostat- 

 nosti potřebné k jeho učeným pracím. K dosažení ruky její musel však drive vésti 

 důkaz svého šlechtického rodu. Barbora, jakkoli teprv 23 let stará, byla měla již dva 

 manžely; jednoho z nich ztratila v krátce po zasnoubeni, s druhým, ikterý byl marno- 

 tratník, dala se rozvésti. Přivedlaf Keplerovi dcerušku. 



Naděje Keplerovy ve jmění manželčino neměly se vyplnili. Arcikníže Ferdinand, 

 syn a nástupce arciknížete Karla, jak mile dosáhnuv plnoletosti do vlastních rukou pojal 



