202 



ckých také v ohledu na jiná tělesa nebeská, i poskytuje zvláště zafáteínikům ve vědě ne- 

 toliko oblíbenou zábavu, nýbrž i užitečné cvičeni. Výhradně však astronomický není 

 lenlo spis, který, jak se Kepler ve přátelském dopisu k Berneckrovi vyjadřuje, mul 

 spolu „cyklopské mravy veku živými barvami líčiti a přísně kárati." 



Keplerovy děti z druhého manželství (čtyry dcery a tří synové) zemřely všecky 

 v útlém mládí. Z dvou synů a dvou dcer od první jeho ženy toliko Ludvik a Susana 

 dosáhli vyššího věku. Susana provdala se po smrti Bartschově za jistého Martina Hel- 

 lera. Ludvík Kepler stal se lékařem v Královci v Průších. Jediný jeho syn zemřel 

 neženal, a s ním zhynulo mužské potomstvo Jana Keplera. 



Kromě spisů ve vypravování našem dotknutých vydal Kepler ještě množství ji- 

 ných menší důležitosti, kteréž tuto úplně uvádíme dle výčtu Aragova. Jsouf následující • 

 Nova disserlaiiuncula de fundamentis oítrologiae certioribus, ad cosmotheoriam 



speotans cum prognosi phi/sica eíc. Pragae, 1602. 

 Epištola ad rerum coelestium amatores universos, Bispaniae potissimum ckerioris 

 et GalUae uUerioris, insularumque Corsicae et Siciliae incolas, de solis deUquio 

 mense oclobri anni 1605. Pragae 160.5. 

 Sylva chronologka. Francofurti, 1606. 



Phaenomenon singulare, seu Mercuritis in Sole; cum digressione de causis, ctir 

 Dionysius ahhas Christianos minus justo a nativitale Chrisli Domini numerare 

 docuerit etc. Lipsiae, 1609. ' 

 Narraíio de ohservaíis a se quatuor Jovis satellilibus, quos Galilaeus Medicea 



Sidera nuncupavit. 

 Jo. K. S. C. M. M. Sířena, seu de nivě sexangula. Francofurii, 1611. 

 Edogae Chronicae ex episíolis doctissimorum aliquot vivorum et suis mutuis. 



Francofwti, 1615. 

 Bžphemerides novae motuum coelestium ah anno Itíll , ex observatonibus potissi- 

 mum Tychonis Brahei, hjpotkesihus phyšicis et tabulis Rudolphinis, ad Meri- 

 dianum Uraniburgicum in freto cimbrico, quem proxime circumstant Pragen- 

 sis, Ziincensis, Venetus, Romanus etc. Linciae, 1616. 

 (Keplerovy Ephemeridy pro následující léta vyšly až do 1628, byly však tištěny 

 až po letech prošlých. Později pokračoval v nich Bartsch, zef Keplerův.) 



De Cometis libelli třes, astronomicus, physicus et aslrologicus, et Cometarum phy- 

 siologia nova et paradoxos. Augustae Vindelicorum, 1619. 

 V letech 1619 a 1621 vydal Kepler dva spisy o zatměních roků 1620 a 1621. 

 Kepleri apologia pro suo opere Harmonices mundi, adversus Demonstraiionem 



analyticam Roberti de Fluclibus medici Oxoniensis. Francofurti, 1622. 

 Discursus conjunctionis Saturni et Jovis in Leoně. Linciae, 1623. 

 Jo. Kepleri Hyperaspistes Tychonis contra anii - Tychonem Scipionis Clarctr- 

 montii, quo libro docírina praestantissima de paraUaxibus, deque novorum si- 

 derum in sublimi aethere discursionibus repetitur, confirmatur, illustratw^. Fran- 

 cofurti, 1625. 

 Jo. Kepleri supplementum Cltiliadis Logarithmorum, coniinens praecepta ete. Mar- 



burgii, 1625. 

 Admonilio ad astronomos rerumque coelestium siudiosos de miris rarisque anni 

 1631 phaenomenis, Veneris puta et Mercurii in Sólem incursu. Lipsiae, 1629. 



