2U5 



Zniiiuiji se o téchto časných výhodách . kleró mi Vratislavský instilut přivedl, 

 aliych iikázul, že rád a s vriěínoslí si zpomínám na každú blalui, které mi v tovaryšstvu 

 védy v ústřety přiSlo. 



Roku 1844 došla mne povést z Prahy, že tam již roku 1S42 nnvrženim profes- 

 sora Riedla ve lakullé lékařské zřízen spolek prolcssorfi a doktorrt, jehož účel byl, ku 

 zvelebení obycejuýili lilerarineh prací akademických , jichž dobrota od drahných éasu 

 velmi byla klesla, sebrali základní jistinu na vypsání ceny i akcessitu za nejlepší dis- 

 sertací hlavně praktického obsahu, výminečnó však i Iheoretického. Hned během roku 

 následujícího (1843) hlásilo se čtvero konkurrentň : doktoři Bicrmann, Moravek, Streng 

 a l'ohl. Za předního censora vyvolen Dr. Rcisich. 



Hlavní cena nebyla udělena, akcessit obdržel Dr. Moravek. Roku 1844 vyskytli 

 se co konkurrenli doktoři Dlouhý, Skanzoni, Chlumzelicr, Flogl, l'ilz, z nichž cena 

 (100 zl ) udělena doktoru Dlouhému, akcessit pak nebyl udělen. Na to povstaly debaty 

 ve fakultě strany dalšího vynaložení kapitálu (396 zl.) , an mnohým bylo patrno, že 

 dosavadním spůsobem ničuhii kalého ku prospěchu vědy se nedocílí , i usouzeno jej 

 zatím uložiti, až by po uplynutí několika let u větší summu vzrostl, načež se znova po- 

 rada o lom držeti měla, kjakému účelu by měl býti vynaložen. I'ri lom zůstalo až do 

 roku 1853, kdežto kapitál s potřebnými příspěvky a doplňky na 500 zl. byl vzrostl. 

 Tehdáž podalo šfaslné zachráněni života .leho Veličenstva Císaře pána příležitost ku ko- 

 nečnému rozhodnutí o vynaložení kapitálu. Ve lakultě profcssoríi vznikla myšlénka za- 

 ložení vlastního nadání pro studenty vyšších ročníku mediciiiských pod jménem nadáni 

 Františko-Joselského, k čemuž fakulta doktorů s kapitálem zmíněným přistoupila. 



Podal jsem mimochodem krátkou historii tohoto ústavu, naděje se, že snad těch 

 několik odběratelů Živy ze stavu lékaříi zajímali bude. Mně pak, žijícímu v sou- 

 sední Vratislavi, podán byl tím podnět, něco podobného tamější fakultě medicín- 

 ské navrhnouti. I u nás byla potřeba patrná, z obyčejného kalu neznačných, zby- 

 tečných dissertaci vybřednouti a výtečnějším hlavám místo poukázati , kde by 

 chvalně snahy své vynaložili měly. Měl se redakci fakulty vydávati : ,,Selectus dis- 

 sertationum facultatis medicac Vratislaviensis.'- Potřebný k tomu kapitál měl se sbí- 

 rati následujícím spůsobem. Bylaf i jest dosaváde povinnost každého kandidáta dok- 

 torstvi na pruských universitách, k dosažení posledního gradu napsati a tiskem uveřej- 

 niti dissertaci o předmětech lékařských anebo vůbec přírodnických, o čemž pak veřejná 

 hádka se vede. Výloha na takový spisek bývá od 15 až do 40 i více tolarů. Můj 

 návrh pak byl tento. Zůstává volno každému doktorandu, jak dosaváde vynaložiti svůj 

 peníz na uveřejnění disserlace. Kdo by však po léto slávé nebažil, tomu na vůli dáno, 

 podati lakultě pojednání příslušné písemně, a od jejího uveřejnění Jistou summou, která 

 by činila minimum obyčejného nákladu, se vyplatiti. Tento časem vzrůstající kapitál, roz- 

 množen ještě jinými mimoi'ádnými příjmy a příspěvky, měl pak býti vynaložen k vydá- 

 vání onoho výboru dissertaci. Můj návrh zdál se příliš proti starším obyčejům čeliti, 

 aby se mu bylo doslalo příznivého přijetí, ačkoliv od onoho času až do nynějška (po 

 14 letech) mohl pro vědu značných užitků přinésti, ješto by byl kapitál dále a dále 

 ještě více vzrůstal. Nyní mně samému se zdá býti lépe, že zůstalo při starém, nebof 

 lak se vynaloží mnohem více peněz na vydáni dissertaci, a zlepšení jich záleží pak 

 hlavně na podílu, jaký v nich mají professoři. Toliko bych žádal, aby vešlo v obyčej, 

 čelnějších dissertaci, zvláště takových, které novosti předmětu aneb originálnosti my- 



