214 



Drobnosti. 



o bázni před kometami, 



Povéra v starých dobách jmenovitě v středověku měla do sebe něco naivního, ča- 

 sto i poetického, a vezmeme-li ohled na stav tehdejšího vzdělání, nemůžeme se diviti , že 

 lidé v každém neobyčejném líkazu přírodním bud hrozbu buď přízeň vyšších mocností spa- 

 třovali. Člověk, ačkoliv pln strachu před ukrytou zlobou tajemných sil, považoval se ten- 

 kráte předce za střed celé přírody ; kolem země, jeho bydliště, otáčel se celý vesmír, jemu 

 k vůli vycházelo a zacházelo slunce, ba osudy každého novorozeňátka byly plamenným pís- 

 mem na nebeskou oblohu napsány. 



Od té doby vsak, co Koprník a jeho nástupci ukázali, že člověk se všemi svými 

 nesmírnými zámysly obývá vlastně jenom na atomovém zrnku ve všemmíru, hnaném v proudu 

 světovém zákony věkovými, umírnila se pýcha lidská znamenitě. Nemůžeme však tvrditi, že 

 v té míře také jasnosti myšlének a určitosti v úsudku přibylo. 



Pověra vzala v našich dobách na sebe vědecký ráz, ba ukázalo se v novějším čase, 

 zvláště při stolohybu, že není pouhým následkem nevzdělanosti , nýbrž že zasahuje i do 

 kruhů, které se vzdělanými jmenují. Těžko bude jednou uvěřiti, že proíessoři, redaktor' 

 osvícených listů, spisovatelé vědeckých knih a podobní mužové vírem pověrečného poplachu 

 uchvátiti se dali. 



Podobným spůsobem naplňoval ještě před několika týdny strach a hrůza srdce ne- 

 jednoho mezi námi, když totiž z Paříže vyhlašovati se počalo, že 13. června t. r. stane se 

 sražení země s kometou. 



Lid, který se nazývá osvíceným, nebojí se sice již komet co metel božích, ale aby 

 našel jiný základ své bázni, ohlíží se po vědeckých autoritách. Když před sto lety Whi- 

 ston a Buffon ve všech velikých případech pravěku, jmenovitě ve stvoření (!) a potopě světa 

 příčinu v nárazu komety byli tušili, vyslovil se na počátku tohoto století Laplace, ačkoliv 

 opatrně a pod výmínkami, že proměny, kterým naše země v dřívějších geologických do- 

 bách podlehla, možným spůsobem pomocí nárazu komety vysvětliti se dají, a na sta věde- 

 ckých nádenníků, kteří mají plné ruce práce, staví-li králové, chopili se hned místo prstu 

 celé ruky, aby ze zastrašeného obecenstva kořistiti mohli. A tak se stalo ted po čtvrté 

 (r. 1777, 1809, 1832, 1857), že se po celé Evropě mluvilo o zahynutí světa nebo aspoň 

 země kometou. S ohledem na možné navrácení této bázně budiž zde uvedeno několik otá- 

 zek a odpovědí, které slavný astronom Mádler o tomto předmětu ve Westerraannových 

 svazcích (v červnu let. roku) uveřejnil. 



Miiže kometa s planetou a Jmenovité s naši zemí se sraziti i 



Podle podoby a polohy drah těchto těles musí se na tuto otázku odpověděti : ano. 

 Ovšem nemá žádná ze známých kometových drah takovou polohu , aby se sražení země 

 s hlavou komety očekávati dalo. Ohony komet ale, které často na miliony mil za hlavou 

 se vlekou, leží tak, že země skrze ně jíti může, což snad již také několikráte se stalo. 

 Dne 26. června 1819 nalézala se země, ačkoliv hvězdáři o tom nevěděli, několik hodin 

 v ohonu komety, která teprva 1. července odkryta byla. Jmenovaný den byl , jako celé 

 léto 1819, pěkný a teplý, a žádný zvláštní úkaz toho dne ani následujících dnů neobjevo- 

 val něco zvláštního ; nebylo ani větru ani bouří a žně byly toho roku dobré. 

 Dá se takové sraženi napřed vypočisti? 



Poněvadž dráha země naší za docela známou považovati se může, musí k takovému 

 Typočta jen dráha komety dostatečně býti známá. To jest ale jen u málo kterých komet, 

 s mezi těmi není žádná, která by se zemí sraziti se mohla. Z komet , které k nám 

 nejvíce se přibližují, přiblížila se ke dráze zemské 



