233 



V ohledech Ičchlo morfologických a biologických míním lenkrále toliko podzemní sou- 

 stavy osni, více jen dle příkladů, probrati. 



Rldzomy. 



Rhizom (také u Přešla oddenkcm zvaný) není morfologicky určitý díl rostliny, 

 JHko jest kořen, list, kvřt, nýbrž název ten k velmi rozličným podzemním tvarům se 

 vztahuje a toliko v biologickém ohledu odůvodnčn býti může; jelikož jím vyrozumíváme 

 v nejširším smyslu všelikou podzemní soustavu os, z nížto se obnovuje ročné vzrůst 

 veliké většiny rostlin. Tyto rostliny, vlaslné hylinami zvané, náležejí mezí rostliny 

 anabiotické, k nimž také stromy a kře patři. Ty mají totiž tu vlastnost, že kruh neb 

 cyklus života , jenž ve vyvedení úplné melamorfose záleží a vytvořením květu 

 i plodu ukončen jest, po neurčitá léta, a sice v celku každoročně jednou- neb několi- 

 krát opakují. Opak jejich jsou rostliny nazvané haplobiotické, ježto jedinkráte cyklus 

 metamorfose květem dovršují, čímž i život svůj končí. K nim sluší počísti netoliko 

 jedno- neb dvouroční rostliny (vlastně zcliwj'), nýbrž také některé stromovité mnoho- 

 leté, mezi palmami na př. krásný slínovnik (Corypha umbraculifera), jehož kmen po 

 36 let toliko listy tvoří, pak teprv dosáhnuv výšky 60 siř. v konečné květenstvi vy- 

 žene, načež s dozráním plodů kmen docela zahyne (viz Živu 1855 str. 242). Mezi 

 rostlinami anabiotickými vznášejí stromovité všecky osy a ústroje své na světlo, osy 

 jejich vůbec nehynou, nýbrž dřevnatí, a toliko ony články osní, jenž jsou květům a plodům 



(Obr. 5.) 



Listi-ni ovála ; 

 Iclíi^ní ťostliii^ta. 



a rhizom jcclciiSctíletý, b 



nejbližší, t. j. stopky a celé květenstvi, ročně 

 upadávají. U bylin ale hynou nadzemní osy 

 (jimž jméno lochjli přísluší) co rok , a co 

 rok nové povstávají z pupenův na podzemní 

 ose, a( si tato taktéž zahyne , aneb jako 

 kmen zdřevnalí a_ déle vytrvá. Krom toho 

 vyznamenávají se rhizomy nižším stupněm 

 metamorfose, než lodyhy mívají, ješto velmi 

 zhusta nižní listy anebo zpodní lupeny, u 

 nichž řapik velmi převládá, vyvozují. Rozma- 

 nitost rhizomův co do tvarozpylné povahy 

 i co do trvání jest větší, než by se zdáti mohlo. 

 Předně naskytují se dva podstatně tvarem roz- 

 dílně spůsoby rhizomův, první jest toliko částí 

 jedné osy, druhý celou jednou osou tvořen jest. 

 1. První spůsob vyložíme na vstavačovilé 

 rostlině Listera ovata (obr. 5.). Stíněné o- 

 krouhlé plochy ukazují místo , kde lodyhy 

 z minulých let se nacházely, jichž každým 

 rokem jedna se vyvinuje; mezi dvěma kruhy 

 jest vždy díl rhizomu za jeden rok vytvořený, ze 

 dvou článků osních složený, nesoucích jizvy dvou 

 listů X a x'. Viděti jest, že každý roční dil z paždi 

 vyššího x' na Iónském dílu vyniká, je( tedy každý 

 ročník následující generací, vysloupající ne- 



